60 
ohliqua. Indblandet i denne „Skov“ voxede Ranunculus repens og 
Capsella rigelig i kraftige og store Exemplarer. Ved StaOarfell og 
Hvoll fandtes en i?w77?ea;-Vegetation af samme Udseende. 
Hundetuer. En Hundetue er en kegleformet Tue, hvis øvre 
Del er bevoxet med kraftigt, friskgrønt Græs, hvorimellem der findes 
Hunde-Exkrementer i rigelig Mængde. Som bekendt plejer Hundene 
at vælge en Forhøjning for sine Udtømmelser, og den ene Hund 
benytter gærne det samme Sted som den anden. Paa den Maade 
kan en lille Tue eller en Sten give Anledning til Dannelse af en 
Hundetue. Paa Grund af den rigelige Gødning voxer Planterne 
kraftigt og Tuen dækkes med en frodig Plantevæxt, og da Exkre- 
menterne stadigt ophobes paa Tuen, voxer den, dog især i Højden, 
og faar Kegleform. Saadanne Hundetuer findes især langs Vejene, 
og Hundene, der følge de Rejsende, benytte dem med stor Sam¬ 
vittighedsfuldhed. Langs nedlagte Veje, der før har været meget 
befarne, har jeg lagt Mærke til, at Hundetuerne mangler den frisk¬ 
grønne og kraftige Græsvæxt, og hvis Vejen ikke har været be¬ 
nyttet i længere Tid, ser man dem mere eller mindre ødelagte. 
Heraf ses, at de ikke kunne holde sig, naar Gødningen ophører. 
Græsmarken. 
Hvad hele sit Udseende og Artssammensætning angaar, er Græs¬ 
vegetationen forskellig paa de forskellige Steder efter Jordbundens 
Beskafienhed, hvorved Grundvandets Højde, kunstig Gødning og for¬ 
skellig Højde over Havet spille Hovedrollen. Græsmarken falder 
saaledes naturlig i flere Underafdelinger. 
Tiin, Jeg vil her kun omtale Tunene kortfattet, da de i alle 
Hovedtræk ligne Tunene i Øst-Island (Øst-Isl. Veg. p. 52—57). 
Det, som almindelig kaldes Tun, en gødet Strækning omkring 
Gaardene, der ved sin friskgrønne Farve stikker skarpt af mod den 
omgivende Vegetation, er ikke bevoxet med ensartet Vegetation. 
Som Regel ere de højereliggende Dele af Tunet, hvor Vegetationen 
