68 
Græsvegetation. Hovedmængden af denne Vegetation syntes at bestaa 
af Poa pratensis og Festuca rubra, at dømme efter de blomstrende 
Individer; desuden forekom Festuca ovina og Poa nemoralis. Denne 
Optælling af Arterne gør ikke Krav paa at være fuldstændig, da 
Gramineerne paa disse Steder ved mit Besøg der (23.— 28. Juni) 
ikke var almindelig i Blomst. Paa gødet Bund, i Nærheden af og 
omkring Lunderederne, forekom mange Steder frodig Græsvegetation 
bestaaende af Poa pratensis, Festuca rubra og Glyceria distans, 
der som oftest alle voxede nedliggende. 
Hvor Kysten er lav og skraaner jevnt ned, træffer man hyp¬ 
pig et Bælte af tæt, friskgrønt Græs, der strækker sig helt ned 
til det almindelige Høj vandsmærke. Ved Springflods Højvande er 
dets nedre Del under Vand, og ved paalands Storm oversprøjtes hele 
Bæltet hyppig af Søvand. Den nedre Del af Bæltet bestaar af 
lave og tætte Græsblade, der vistnok for det meste tilhøre Glyceria 
distans, hvoraf jeg her fandt nogle blomstrende Individer. Den øvre 
Del af Bæltet bestaar af højere og bredere Græsblade, hvorimellem 
jeg traf Poa pratensis og Festuca rubra blomstrende. 
Et enkelt Sted traf jeg, paa en lille Holm i en rolig Vig, et 
grønt Strandbælte, der strakte sig næsten helt omkring Holmen, og 
hvori Festuca rubra næsten var eneherskende. 
Grimmialieden. 
En Grimmiahede, der i alle Hovedtræk ligner Lavamarkernes 
Grimmiahede (cfr. S. 85), træffes hist og her i Lavlandet og i Fjel¬ 
denes nederste Del, især i Urer. Naar Lavamarkerne undtages, er 
Grimmiaheden ikke saa udbredt i denne Egn som i Øst-Island (cfr. 
Øst-Isl. Veg. p. 70 ff.), hvor det graaliggrønne Mosdække i flere 
Fjorde dækker store Partier af Fjeldsiderne. Forøvrigt forholder 
Grimmiaheden sig ens paa begge Steder. I Lavlandet og Fjeldenes 
nedre Del forandres den med Tiden og giver Plads for andre Plante¬ 
samfund; der findes i Eegelen mange Fanerogamer og Karkrypto- 
gamer indblandede. Med Højden over Havet aftage disse betydelig. 
