72 
iiaa en større Højde, nemlig den samme Højde som Birken. Jeg 
har fra Øst-Island (øst-Isl. Veg. p. 35—36) omtalt lavt Pilekrat; 
den største Del deraf bør snarere opfattes som hørende til andre 
Formationer, kun det i Slutningen (p. 36) omtalte 2—3 Fod høje 
Pilekrat i ViOigrof og Bjarnastaøaskogur kan opfattes som Antydning 
til Pilekrat. 
Hvad Forekomsten af Pilekrat angaar, er der saaledes stor 
Forskel paa Island og Grønland, ialtfald det sydlige Grønland, hvor 
Pilekrattene ifølge Kosen vinge (1. c. p. 118) har større Udbredelse 
end Birkekrattet og naar en Højde af 8 Fod. Et saadant Pilekrat 
som i Grønland findes ikke i de Dele af Island, som jeg har under¬ 
søgt. Fra de andre Dele af Landet findes det heller ikke omtalt i 
Litteraturen, naar dog undtages, at Grønlund (Naturhistorisk For¬ 
enings Festskrift p. 120) omtaler høje Pile {Salix phylicifolia) ved 
Myvatn (se ogsaa hans Islands Flora p. 89). 
Birkekrat findes flere Steder. Det er udelukkende dannet af 
Betula odorata af meget varierende Højde. I de mindre Krat er 
den ofte meget smaabladet. Jeg saa intetsteds Krat, som jeg kunde 
antage for at være dannet af Bastarden mellem den og Betula nana\ 
denne skal, ifølge Kihlman, ikke sjældent danne smaa Krat paa 
Kola - Halvøen ^). Det er vanskeligt at afgøre, om man har med 
Bastarden eller smaabladede Former af Betula odorata at gøre, da 
denne Art, som ogsaa fremhævet af Kosenvinge (1. c. p. 134), er 
meget variabel og kan lempe sig efter de ydre Forhold; jeg tør 
derfor ikke nægte Muligheden af, at nogle af de smaabladede Buske 
have tilhørt Bastarden. 
Birketræer med enkelt, rank Stamme og Løvkrone lignende dem 
paa Hallormsstaøur i Øst-Island (Øst-Isl. Veg. p. 25) har jeg ikke set 
i disse Krat. De større Buskes Voxemaade ligner fuldstændig de 
sydgrønlandske, der af Rosenvinge beskrives (1. c. p. 135) paa føl¬ 
gende Maade: „Altid udgik fra Grunden flere omtrent lige kraftige i 
*) A. O. Kihlman; Pflanzenbiologische Studien aus Russisch Lappland, 
Helsingfors 1890, p. 162. 
