74 
Grene fandtes saa almindelig udbredte netop i det mest udsatte 
Parti af Krattet, og da iøvrigt Vindens ødelæggende Virkning tydelig 
saas paa den for Krat blottede Kratbund, maa disse Grenes Visnen 
anses for at være en Følge af Vinterstormenes Udtørring, og man 
kunde da formode, at de levende Grenes Højde angav Snedækkets 
gennemsnitlige Tykkelse ^). 
Krattene forekomme paa det lavere Land nedenfor Fjeldene; 
ofte strække de sig dog noget op ad Lien, men aldrig ret højt. 
Som Kegel findes Krattene i Læ, de frodigste Krat paa Steder, der 
nyde det bedste Læ. I Dalasyssel, hvor de frodigste og største 
Krat findes, forekomme de netop i den Egn, der, efter sin Beliggen¬ 
hed ved den sydlige Side af Fjeldkæden mellem HvammsfjbrQur og 
Brei5ifjor0ur, er i Læ for N.- og NO.-Stormene. Her er meget ofte 
Vindstille og Solskin, naar det blæser koldt ud af begge Fjorde. 
Det synes saaledes let forklarligt, at de frodigste Krat netop fore¬ 
komme i denne Egn. Min Mening er, at det udelukkende skyldes 
Egnens gunstige Beliggenhed. At der er foregaaet mindre Skov¬ 
hugst i denne end i andre Egne, kan der næppe være Tale om 
ifølge det Kendskab, jeg har til den. Trods det gode Læ mærkes 
dog N. og N. Ø.-Vindens Virkning paa de mere udsatte Steder, som 
allerede er omtalt. 
Hvad de andre Egne angaar, mærker man ogsaa, at Krattenes 
Frodighed voxer med Læet. Paa mere udsatte Steder ere de deres 
Undergang nær paa Grund af Skovhugst i Forbindelse med den ud¬ 
satte Beliggenhed. 
Jordbunden i Krattene. Birken voxer her i meget forskellig 
Jordbund, i Klippespalter, Ur, stenet Grund og Myr, men dog aller- 
hyppigst i en tuet Lerbund (cfr. Græsmoen S. 63). Krattene findes 
navnlig voxende i Lerbunden, der, som anført, er tuet, ialtfald som 
oftest. Tuerne ligne dem i Moen, ere af forskellig Form og 
M Kihlman siger (1. c. p. 74), at Birkegrene, der om Vinteren ragede op 
over Snedækket, vare udtørrede og døde. 
