80 
Skovhugstens Virkning er mindre i Krat i Læ end i de ud¬ 
satte Krat. I Krat i Læ træffer man naturligvis store, blottede 
Pladser, men her ses ikke eller dog sjældent Tegn paa Kratbundens 
Ødelæggelse. Paa disse aabne Pladser træffer man hyppig enten 
spredt hist og her eller mere tætvoxende, unge Birke-Individer. I de 
mere udsatte Krat træffer man derimod de blottede Pladser paa mere 
eller mindre fremskredet Ødelæggelsesstadium; vel træffes her ogsaa 
spredte Birke-Kimplanter, men deres Tal er forsvindende. Medens 
Krattet er tæt, finde de unge Planter Læ bagved de ældre Buske, 
men efter at Krattet er gennemkrydset af store, aabne Strækninger, 
formindskes dets lægivende Betydning meget og forsvinder helt mange 
Steder. En Følge heraf er ogsaa den, at Snedækket om Vinteren 
bliver mindre stabilt, idet Stormene kunne virke med sin fulde 
Kraft paa de aabne Pladser; derved maa aabenbart de Buske, der 
afgrænse disse, ofte udækkede være udsat for Stormens Udtørring. 
Disse Buske blive saaledes nogenlunde ligestillede med Krattets 
Ydergrænser. Naar man nu bliver ved med at lave flere aabne 
Pladser, og de unge Birke-Individer saaledes blottede for Lægivere 
enten friste en kummerlig Tilværelse eller dø, bliver Følgen, at 
Krattet efter kortere eller længere Tid helt ødelægges. Hvis Krat, 
som ligge i Læ, men ere bievne næsten helt ødelagte ved Skov¬ 
hugst og Faaregræsning, blive fredede, kunne de voxe op igen. 
I den Retning peger ialtfald det Forsøg, Præsten i Hvammur, 
Kjartan Helgason, har gjort. Han har nemlig fredet de ubetydelige 
Birkerester, som der fandtes, baade for Skovhugst og Faaregræsning, 
og Birken er nu i synlig Tiltagen. 
Af det fremhævede kan det let indses, at det, som i væsentligst 
Grad har ødelagt Krattene, er Skovhugst i Forbindelse med udsat 
Beliggenhed. Faaregræsning i Vintertiden kan ogsaa nævnes i denne 
Sammenhæng, skøndt dens Virkning hovedsagelig er, at Krattene 
blive forkrøblede. Lokalt ødelægges Krat ogsaa af Stenraset. 
Hvad Krattets og Kratbundens Ødelæggelse forøvrigt angaar, 
henviser jeg til mine Studier over Øst-Islands Vegetation (Bot. 
Tidsskr. 20. B. p. 32—35). 
