82 
hovedsagelig af Banklava og navnlig af den her omtalte Varietet, 
hvor den frodigste Plantevæxt findes. 
Hvad Lavamarkernes Bygning og Udbredelse paa Snæfellsnes 
forøvrigt angaar, henviser jeg til Thoroddsens Arbejde (1. c.). 
Hvad der hidtil er kendt om Lavamarkernes Vegetation, er 
meget lidt. I Grettissaga skal, ifølge Thoroddsen (1. c. S. 48), være 
omtalt Krat i Eldborgarhraun i Aaret 1022. Eggert Olafsson 
omtaler baade Eldborgarhraun (ogsaa kaldet Borgarhraun) og Bu9a- 
hraun. Om Eldborgarhraun siges der (1. c. S. 363): „Vi reisde til 
bemældte Sted“ [o: Krateret Eldborg] „over ujævne og skarpe Klip¬ 
per, bevoxne med Mos“ [uden Tvivl Grimmia hypnoides] „og nogle 
faa Urter. Klippernes Sprækker og Mellemrummene fandtes opfyldte 
med Gruus, hvoraf dog er fremvoxen en liden Birkeskov, meest 
Betula procumhens, som Bønderne i Nærværelsen bruge til Kull“. 
Om BiiOahraun siger han (S. 271) efterat have omtalt de mange 
Fordybninger: „Paa Bunden af de fleste voxe adskillige Urter, som, 
endskjønt Solen aldrig skinner paa dem, drives dog ved Varmen, 
imellem de sorte Klipper, til en usædvanlig Højde. Ovenpaa Hraunet 
selv voxe desuden adskillige Urter, og imellem Klipperne, Birk, 
Krat og Lyng, samt Blaa- og Kræckebær, som Faarene søge Vinter 
og Sommer“. Paa S. 320 omtaler han igen Plantevæxten i Bu5a- 
hraun. Her omtaler han, at BuQahraun hører til Egnens „fornemste 
Urtepladser“, og at Planterne naa en „anseelig Væxt og Højde i 
de ovenmældte smaa Grøfter og Dale, f. E. Angelica (Årchangelica), 
Ætehvonn; Herha Paris, her i Landet meget rar; Filipendula (Ul- 
maria), paa Islandsk MjaOurt; ag Filix maxhna (Fæmina). MjbSurten 
var Aar 1757 d. 17. Aug. sammesteds 7 Fod høj, og dog ej kommen 
i Blomster“. Af denne korte Beskrivelse af Vegetationen i disse 
to Lavamarker kan man nogenlunde tydelig se, at i Eldborgarhraun 
have Grimmiaheden og Krat været fremtrædende, i BuSahraun der¬ 
imod Krat, L^mghede og Urtevegetation. At Mos ikke omtales i 
Eggert Olafseus og Bjarne Poveisens Rejse igjennem Island, beskreven 
af Eggert Olafsen. Sorøe 1772, 
