83 
BiiOahraun, er mig noget gaadefuldt, da man sikkert tør formode, 
at Grimmiaheden den Gang har spillet en stor Kolle der. I Thor- 
oddsens citerede Arbejde omtales Vegetationen ikke nær saa udførlig, 
der fremhæves kun, at i de „utallige Huler og Fordybninger findes 
en frodig Vegetation af Bregner og Blomsterplanter, hvoraf enkelte 
endog høre til de i Island sjeldneste Arter“. 
Hvad der i den senere Tid er skrevet om Lavamarkernes 
Vegetation i andre Dele af Landet af Grønlund og Thoroddsen, gaar 
jeg ikke ind paa her, da det nylig er blevet behandlet af Ostenfeld ^). 
Førend jeg omtaler Forskellen mellem de enkelte Lavamarkers 
Vegetation, vil jeg give et almindeligt Overblik over de forskellige 
Vegetations-Former, der optræde; jeg tager derved Hensyn til alle 
de nævnte Lavamarker, men Bu5ahraun vil dog, da jeg har studeret 
det grundigst, danne Grundlaget for Skildringen. 
Klipperne. I Klippernes Overflade findes i Kegelen en Mængde 
smaa Huller (Lavahlærer). Disse Huller ere af varierende Størrelse 
fra omtrent et Knappenaalshoveds til en 25 Øres Omfang. For¬ 
medelst Tilstedeværelsen af disse Huller danne Klipperne en bedre 
Bund for Plantevæxt end de glatte, præglaciale Basaltklipper. Smaa- 
dele, som Vinden fører med sig, aflejres i Hullerne. Klippens 
spredte Mosser ere hovedsagelig knyttede til Hullerne, og det samme 
kan siges om Busklichenerne, dog gælder det ikke disse i saa høj 
Grad. Meget ofte træffer man de større Huller fyldte af smaa Mos¬ 
puder, andre Steder ser man, at Mospuden har bredt sig udover 
Hullets Bredder, hvorved der dannes Overgange til de større Mos¬ 
puder, hvor Forbindelsen med Hullerne er udvisket. Voxende i 
disse Huller fandt jeg hyppig i BuOahraun EpiloUum collmum, 
smaa og lave Exemplarer, og en enkelt Gang et Individ af Viola 
0 C. Ostenfeld ; Skildringer af Vegetationen i Island. Bot. Tidsskr. 22. B. 
Kjøbenhavn 1899. 
6 * 
