88 
Overgange mellem Lyngheden og Grimmiaheden er allerede omtalt; 
endnu mere iøjnefaldende ere Overgangsformerne mellem Lyngheden 
og Urtemarken. Her danner Vegetationen som oftest flere Etager; 
de nedre Etager dannes af Lyngplanter, den øverste i Keglen af 
høje frodig voxende Urter. Som oftest ere Urte-Arterne faa, men 
Rigdommen af Individer er forhausende. For at belyse dette nær¬ 
mere vil jeg anføre som Exempel en af de mere typiske Overgangs¬ 
former. Den saa saaledes ud: 
1. Etage. Mosser som Undervegetation. 
2. — Empetrum nigrum. 
3. — Vaccmium uliginosum — V. Myrtillus — Ruhus. 
4. — Hieracium prenanthoides = Åira Jlexuosa Ranunculus 
acer. 
Den 4. Etage gav Vegetationen dens Præg. Indblandede fandtes 
16 Arter af de som spredtvoxende anførte Urter, hvoraf de fleste 
tilhørte den 4. Etage. 
Rrat. Af de Lavamarker, jeg saa, ere Eldborgarhraun og 
Bu5ahraun de eneste, som indeholde Krat. 
Eldborgarhraun er meget rigere paa Krat end Bu5ahraun. 
Folk fortæller, at Krattet før har været meget mere udbredt, og 
ved første Blik ser man ogsaa, at det er i stærk Tilbagegang, idet 
man mange Steder ser raadnende Birkerødder og Rester af Stammer 
stikke frem. Det er her som overalt i Island hovedsagelig Skov¬ 
hugsten, der har ødelagt Krattet. De spredte Buske af c. 1 M. 
Højde (de højeste indtil 2 M.) forekomme fortrinsvis i de lavere 
Partier af den uregelmæssige Bloklava. Foruden Betula odorata 
forekom Sorhus Aucuparia sparsomt og Salix phylicifolia hist og 
her i Smaabuske. 
BuDahraun. Her forekommer Krattet ogsaa i de lavere 
Partier af Lavamarken, men fortrinsvis i de mindre dybe, større, 
skaalformede Fordybninger. Meget ofte træffer man her et ring¬ 
formet Bælte af Betula odorata i de Spalter, der begrænse For¬ 
dybningen, hvorimod dennes Midtparti, der bestaar af den indstyrtede 
