94 
ere de yngre Blade ogsaa mere tæt trykte til Stænglen end de 
ældre Blade og i sin Helhed ere Bladene her tættere trykte til 
Stænglen end paa Læplanterne. Det gælder ogsaa de andre Lyco- 
podium-AxiQY (dog især L. annotinum), at Læplanterne har mere 
udstaaende Blade. Denne Forskel i Bladretningen hos Læplanter 
og udsatte Planter maa staa i Forbindelse med Fordampningen. 
I Læ, hvor Fordampningen er svagere, ere Bladene mere udstaaende, 
paa udsatte Steder derimod, hvor Fordampningen er større, ere 
Bladene mere tiltrykte. Jeg synes derfor, at der er Grund til at 
antage, at de tiltrykte Blade nedstemme Fordampningen, hvilket 
ogsaa, skøndt med Tvivl, er fremhævet af Warming (Grønlands 
Vegetation S. 115). 
Ved denne Skildring af Vegetationen i Lavamarkerne er der, 
som fremhævet, hovedsagelig taget Hensyn til Bu5ahraun, da jeg 
har studeret det grundigst. Alle de omtalte Vegetationsformer vil 
ikke træffes i hver af de andre Lavamarker. Den skildrede Urte¬ 
vegetation og Græsmarken tilhører Banklavamarkerne (o: Bu5ahraun 
og Neshraun) og findes ikke i Blokklavamarkerne (Eldborgarhraun, 
Berserkjahraun). Krat findes kun i Bu5ahraun og Eldborgarhraun. 
De andre Vegetationsformer vil findes i alle de nævnte Lavamarker 
skøndt af varierende Sammensætning og Udseende. 
Artsrigdommen er betydelig, især i Bu5ahraun, der af de her 
omtalte Lavamarker utvivlsomt har den frodigste Vegetation og for¬ 
modentlig er den planterigeste Lavamark i Island. I det vestlige 
Island er den almindelig kendt paa Grund af sin frodige Urte¬ 
vegetation. I BuOahraun noterede jeg c. 150 Arter Karkryptogamer 
og Fanerogamer, i Berserkjahraun derimod ikke mere end c. 50 
Arter; denne Lavamark er ogsaa ubetinget den artsfattigste af de 
nævnte Lavamarker. Af Lichener forekommer der ikke ret mange 
Arter, jeg har saaledes i Lavamarkerne kun samlet c. 20 Arter; af 
Mosser har jeg der samlet c. 50 Arter. 
