138 
saa at nævnte Proces kommer til at sidde langt nede paa Baandpladens 
Bagrand. Hos Mya truncata findes en lignende Køl, men Baandpladens 
Bagrand naar ikke nd over Kølens Spids {p i Fig. 2. b) og bøjer straks 
om i Yderranden, saa at Proces’en kommer til at danne selve Baand¬ 
pladens ydre Baghjørne. Hvad Baandgrnben angaar, da er den af¬ 
passet efter Pladen og følgelig hos M. arenaria (Fig. 1. a) meget højere 
(i Eetningen ovenfra—nedefter) end hos M. truncata (Fig. 2.«); 
desuden har sidstnævnte Art foran Gruben en fremstaaende Tand 
(c i Fig. 2. a), hvilken mangler eller kun er svagt ant 3 'det hos 
M. arenaria (se Fig. 1. a). Med Hensyn til venstre Skal maa 
dernæst fremhæves, at hos M. arenaria er Bukkelen i Spidsen 
ligesom slidt bort og længere inde udhulet (se Fig. 1. 6); paa 
Eksemplarer, hvor Baandet er bevaret, ses det, at Hulheden i 
Bukkelen afgiver Fæste for en Fold af det ydre Ligament, saa at 
Bukkelens Nedbrydning ikke er fremkommen ved Slid, men skyldes 
et særegent Bj^gningsforhold. Hos M. truncata derimod er venstre 
Skals Bukkel uskadt (se Fig. 2. 6). 
Jeg har prøvet disse Karakterer paa flere Hundrede Eksem¬ 
plarer af begge Arter og derved overbevist mig om, at de altid 
holde Stik. Selv naar man kommer ned til smaa Eksemplarer, 
hvor Forskellen i Skallernes Konturforhold som bekendt er meget 
ringe eller slet ikke til at opfatte, afgive de et paalideligt Grundlag 
for Bestemmelsen^). 
Efterat disse Karakterers Brugbarhed som diagnostisk Middel 
Erkendelsen af de her fremstillede Forhold er for saa vidt ikke ny, som 
jeg finder, at de tildels ere bemærkede af Forfattere, der i Monografier 
indgaaende have beskrevet M. arenaria og M. truncata — jeg tænker 
især paa Me^ær og Mobius (Fauna der Kieler Bucht, 2 Bd., 1872); 
men mig bekendt har ingen Forfatter fremhævet — eller, maaske 
rettere, fundet det nødvendigt at fremhæve — disse Forholds Betyd¬ 
ning for Artsadskillelsen, idet der i al Almindelighed kun anføres i 
Diagnoserne, at Baandpladen er forholdsvis større hos M. arenaria 
end hos M. truncata. 
Disse Karakterer frembyde desuden den Fordel, at de kunne benyttes 
ved Bestemmelsen af Skalfragmenter, naar blot den nærmeste Egn 
om Umbo er bevaret. 
