232 
dreder af Favne gennem Vandet, kunde bevares i Sammenhæng. 
Men nu træffer det sig netop saa, at næsten alle de anførte Mus¬ 
lingskaller ere hele og kunne føres sammen to og to, ja ofte ere 
forenede ved en Kest af Baandet eller ved Laasen. 
Endelig er der et Moment, som maaske mere end noget andet 
volder Betænkelighed. Foruden de opregnede Grundtvandsformer 
er der paa to af de dyheste Stationer, nemlig St. 113 (1309 Fv.) 
og St. 117 (1003 Fv.) taget enkelte døde Skaller af Portlandia 
intermedia. Af denne lille Musling har „Ingolf^ faaet talrige 
levende Eksemplarer paa adskillige Stationer inden for det nævnte 
Havomraade, men ingensteds paa Dybder, der ere mindre end 124 
Favne eller større end 495 Fv. Denne Form gaar derfor næppe 
ned til de 1003 eller 1309 Fv., og omvendt holder den til paa 
saa stort Dyb, at den er uden for Isens Eækkevidde. Og selv om 
man vilde antage, at dens døde Skaller vare bragte til de nævnte 
to Stationer med Is fra fjernere Egne, f. Eks. fra Spitsbergen eller 
fra Kara Havet, kommer man ikke ud over Vanskeligheden. Denne 
Bivalv er nemlig, mig bekendt, ikke taget paa Dybder, der ere 
mindre end 40 Fv. (Kara Havet), og som oftest holder den sig 
meget dybere. Vilde man endelig forklare dens Tilstedeværelse 
paa Stationerne 117 og 113 ved Isflytning, maatte man antage, at 
Isen havde skuret den løs fra hævede Lag; men den Mulighed 
forekommer mig at ligge uden for al Sandsynlighed. 
Det staar for mig, som om disse Forhold tale imod en Flyt¬ 
ning ved Is. Ved at betragte Skallerne faar man ogsaa det Ind¬ 
tryk, at Dyrene have levet paa den Bund, hvorfra Ekspeditionens 
Kedskaber bragte deres Kalkhylstre op. Især se Skallerne af 
Yoldia arctica fuldkommen „fossile“ ud: de ere hyppig fast for¬ 
enede ved den solide, mangetandede Laas, og Rummet imellem 
Skalhælvterne er udfyldt med hærdnet Ler. 
Bløddyrenes Skaller ere nu ikke de eneste Vidnesbyrd om en 
Grundtvandsfauna paa hine store Dybder. Bunden gemmer ogsaa 
Levninger af andre Dyr, der maa regnes for sublittorale. 
De Levninger, jeg sigter til, ere Hørestene af Benflske. 
