256 
at Insektet har benyttet Gangene i den Tro, at det var raaddent 
Træ. Heri har han vistnok Uret. Sagen er den. at Hvepsen an¬ 
lægger sine Celler i selve Gangen uden at gnave udvidede Hulrum 
som dens nære Slægtning Cl. cephalotes Shuck; derved bliver det 
den muligt at benytte de forladte Gange, der overalt have samme 
Bredde. Per ris meddeler desuden, at de af ham fundne Reder 
vare lukkede med Lerjord, iblandet med Grus. En paa denne 
Maade lukket Rede har jeg aldrig fundet, derimod mange med util- 
stoppede Indgangshuller. 
Jeg har fundet ad¬ 
skillige Reder, dels i 
gamle Træer og dels — 
hyppigst — i gamle af¬ 
brækkede højtsiddende 
Bøge- og Egegrene af 
3—4 Centimeters Tvær- 
maal. — I en gammel, 
trøsket Poppelstamme 
fandtes Reder i hundrede¬ 
vis, men Gangene vare 
saa stærkt indfiltrede i 
vedædende Insekters 
Gange, at en hel Rede 
ikke lod sig finde. Re¬ 
derne laa ikke videre dybt 
i Træet og altid i et 
Plan i det lyse Yaarved, 
da dette er lettest at 
gnave i. 
Jeg gaar nu over til at omtale Reder, gnavede i Grene (Fig. 1—2). 
Det karakteristiske ved Gangene i Modsætning til Cl. cephalotes er 
deres Bredde. Hin Arts Gange ere saa smalle, at de ikke tillade 
Hvepsen at vende sig derinde, dennes saa brede — forøvrigt ikke 
lige brede overalt —, at de med Lethed tillade dette. 
Fig. 1. Rede af Clyto- 
chrysus chrysostomvs. 
Fig. 2. Rede af Clyto- 
chrysus chrysostomus. 
