263 
X- 
Hos den første Art er dette ikke saa tydeligt som hos den sidste; 
jeg vil derfor benytte denne til at paavise Overgangen nærmere. 
De simpleste Reder har jeg fundet i hule Plantestængler og i andre 
Insekters Gange i Stængler (navnlig Emphytus ^e? 2 er-Larvens Gange 
i Aske- og Hyldegrene). Skillerummene bestode her af Smuld, der 
var skrabet løs fra Væggene og vare ganske tynde, saa de for det 
meste gennembrødes af Larven 
under Udviklingen, saa at Koko¬ 
nerne bleve spundne sammen. Et 
højere Trin staa de selvgnavede 
Reder i tynde Aske- og Hylde¬ 
grene paa (Fig. 5); de bestaa 
af en lang lige Gang, bygget 
efter Stængelbyggernes simp¬ 
leste Princip som Reder af 
Coelocrahro capitosus Shuck. 
og enkelte Fas s alo ecus-Arter. 
Naar Hvepsen nu har fundet 
en noget tykkere Gren, der 
tillader den friere Spillerum, 
antager Reden en anden Skik¬ 
kelse (Fig. 6); den kommer 
til at ligne Rederne af Rho- 
palum tihiale og Psen concolor 
Dbm., idet Cellerne anlægges 
i udvidede Hulrum, der komme 
til at ligne en Række Perler 
paa en Snor. Er Grenen endnu 
palum clavipes. 
tykkere, komme disse Hulrum 
til at ligge skraat ud fra Gangen til den ene Side og danne saa- 
ledes det første Skridt henimod Sidegange (Fig. 7). Disse sidste 
findes imidlertid kun i Grene med en Marv, hvis Tværmaal er over 
6 mm. (Fig. 8). En interessant Rede, jeg har fundet, er skematisk 
fremstillet paa Fig. 9. Den er bygget efter Forgreningssystemet, 
Fig. 6. Rede af Rho- 
palum clavipes. 
