266 
har Bor ri es givet en udtømmende Fremstilling, men det lykkedes 
ham ikke at finde Reden i gammelt Ved. 
Disse ere imidlertid ikke sjældne i stærkt trøskede Ege- og 
Bøgegrene, som om Vinteren hyppigt findes nedblæste. I enkelte 
saadanne Grene af et Par Centimeters Tværmaal kan der findes 
fiere — indtil 5 — Reder samlede, liggende parrallelt i Overfladen 
af Grenen, ikke dybt inde i Veddet, da dette her er fastere og 
vanskeligere at bearbejde end udadtil. Gangene ere aldrig for¬ 
grenede. Det er en Besynderlighed, jeg har iagttaget hos denne 
Art og hos Cemonus unicolor, at Rederne, der i Stænglerne næsten 
altid ere forgrenede, aldrig ere dette i raaddent Træ. — Cellerne 
ere udvidede og ligne en Række Perler paa en Snor. Antallet var 
i Regelen ikke højt, gennemsnitligt fandtes i hver Rede 5 Celler, 
hvoraf de inderste altid indeholdt Hunner. 
Foderet bestod af Myg, der anbragtes med Hovedet nedad i 
Cellen. 
8. Lindeniiis albilabris Fabr. 
Denne Art har allerede for lang Tid siden vakt Opmærksomhed 
derved, at den særlig forekommer i Selskab med Cerceris ryhyensis 
L. (== ornata Fabr.}. Man har søgt dens Reder, hvor hin 'Art 
byggede, men det lykkedes aldrig at finde dem. 
I en Grusgrav byggede i Begyndelsen af Juli en Koloni af 
Cerceris ty'uncatula Dbm. sammen med hvilken Lindenius fløj i 
Mængde. Jeg søgte efter dens Rede her, men fandt den ikke. 
Under min Søgen kom jeg til en anden Grusgrav, der laa et Par 
hundrede Alen bortfjernet, hvor der ingen Cerceris byggede; her 
fandt jeg paa en Kvadratalen 16 Huller i Jorden, hvor Lindenius 
fløj ud og ind. 
Rederne befandt sig paa et vandret, meget fast, stenet Stykke 
Jord. Indgangshulierne vare omgivne af en høj Sandvold og førte 
ind til en lodret Gang, der gik 6—8 Centimeter ned i Jorden, og 
bøjede af løbende c. 3 Cm. vandret, endende med en Celle af 
c. 10x6 mm. Størrelse. I hver Rede fandtes kun én Celle. 
