270 
dog at kende Reden — nemlig, at Hvepsen ikke er Snylter, men 
Beboer af de forladte Galler. Dette kan jeg bekræfte ved Fundet 
af flere Reder (Fig. 10). Jeg fandt dem i Galler, der sade paa 
Grene, som vare afbrækkede lige over Gallen. Gennem denne Gren 
trænger Hvepsen ind og udrenser en Gang gennem Gallen, hvilken 
den afdeler i en Række Celler af meget variabel Størrelse. Bredden 
varierer fra 3—5 mm. og Længden fra 4—6 mm. Skillerummene 
bestaa af meget tynde Harpixplader, op til hvilke det fine Spind ligger. 
Cellernes Antal er oftest tre. 
Foderet bestod her som overalt 
i denne Slægt af smaa sorte Bladlus. 
4. Cemonus lethifer Shuck. 
Reden har hidtil været ubekendt. 
Da Dyret imidlertid har stor Lighed 
med C. unicolor, var det at vente, 
at dens Redebygning vilde stemme 
overens med denne Arts. En Be¬ 
kræftelse herpaa fik jeg ved Fundet 
af en Rede i en Askegren. 
Gangen gik lodret gennem Marven og var 70x3 mm. I 
Bunden fandtes en Celle mod en J af 7 mm. Længde og derover 
to med $$, hvoraf den ene var 5 mm., den anden 8 mm. lang. 
I denne sidste sad Spindet imidlertid 3 mm. under Laaget, saa at 
Cellens Længde blev 5 mm. Skillerummene vare meget løse og de 
udfarvede Pupper borede sig, før de fik Yinger, ved hæftige 
Bagkropsvridninger ind i disse, idet de skubbede Laaget til¬ 
side, hvorved Reden tilsidst blev opfyldt af det løse Smuld, hvori 
Pupperne laa. Dette er den eneste hidtil kendte Gravehveps, der 
som Puppe bevæger sig fra et Sted til et andet. 
5. Cemonus unicolor Pz. 
Denne Arts Reder har jeg fundet i Granstolper af 3—4 Cm. 
Tværmaal, der ere anvendte til Stakitter. Hvepsen udhuler Marven 
Fig. 10. Rede af Passaloecus 
turiorum Dbm. 
