275 
niiliens Arter med Undtagelse af Ceratophorus morio, er 
en rudimentær Kokon. 
Grunden til at den ene Art Ceratophorus morio liar fuld¬ 
stændig Kokon, medens denne kun findes i rudimentær Tilstand 
hos Familiens andre Arter, mener jeg maa søges i de forskellige 
Steder, hvor Rederne anlægges. En af Kokonens vigtigste Bestem¬ 
melser hos Insekterne er at holde Fugtigheden ude. Nu bygger 
imidlertid Arterne af Familiens fire Slægter Cemonus, Psen, Pas- 
saloecus og til Dels Mimesa i Stængler og forladte Insektgange 
i friskt Træ. Her ere Larverne tilstrækkeligt beskyttede mod 
Fugtighed ved Gangens haarde Trævægge og Smuldet, der lukker 
for Cellerne. Kokonen vilde ingen Nytte være til her, og er bleven 
rudimentær. Ceratophorus morio derimod bygger i aldeles trøskede 
og raadne Træer, hvor Regn og Sne straks trænger ind; her vilde 
en ubeskyttet Larve være daarligt stillet, hvis den ikke havde 
Kokonens Værn, denne er derfor bibeholdt her. Familiens anden 
vedbyggende Art Pemphredon luguhris vælger til sine Reder kun 
faste og tørre Træer, som den kan gennemgnave ved Hjælp af sine 
stærke firtandede Mandibler. Om de jordbyggende Arter af Mimesa 
og Diodontus have Kokon ved jeg ikke. Da imidlertid alle andre 
jordbyggende Gravehvepse have en saadan, vil jeg betragte det som 
det sandsynligste, at den ogsaa findes hos disse. 
7. Spilomena troglodyies Shuck, 
Denne vor mindste Gravehveps findes ikke i Borri es For¬ 
tegnelse. Den er dog ingen Sjældenhed i Juni og Juli paa Blade 
og Blomster samt paa gammelt Træ. 
En Fremstilling af Redebygningen findes hos Rudow: Ueber 
die Kunstfertigkeit einiger Hautfliigler. Perleberg 
1893. 
8. Diodontus tristis v. d. L. og minutus Fabr. 
Begge Slægtens danske Arter bygge paa samme Maade, koloni vis 
i lodrette eller svagt skraanende Sandvægge. De ere dygtige Gra- 
18 * 
