123. J. (Phorhia) sp. 
Der haves et Par Hanner og nogle Hunner af en Fhorhia-kxi, 
som synes at staa i Nærheden af Ph. muscaria Meig., men ikke 
har en saa fremstaaende Pande og med tredie Antenneled lidt 
længere, ogsaa har Hunnen en fortil rød Frontalstribe. 
Arten er taget ved Ivigtut, et Exemplar (Dr. Thaarup), og 
ved Kitenbenk (Forf.) 
124. A. (Phorhia) sp. 
En lille Phorhia-kxi^ der staar i Nærheden af Ph. ignota 
Rond. og Ph. ohscura Macq. Den har en Længde af ca. 
Thorax er brungraat med noget utydelige Striber, Bagkroppen aske- 
graa med en tydelig sort Medianlinie og sorte Indsnit, Benene ere 
begbrune. 
Arten er taget ved Sermiliarsuk, Tassiusak, Ameragdla i 
Ameralik^ord, Holsteiisborg, nordre Strømfjord, Kristianshaab (Forf.); 
ved Holstensborg toges nogle Pupper den 13de Juni under Sten. 
125. A. (Pegomyia Macq.) conformis Fail.? 
Musca Fall., Dipt. Suec., II, Muscid., 82, 105. — Anthomyza 
Zeti, Dipt. Scand., IV, 1704, 77. — Pegomyia Meade, Descript. 
List. Brit. Anthom., 54, 2. 
Bestemmelsen af denne Art er ingenlunde sikker, da den er 
noget afvigende, men den er i hvert Fald conformis nærstaaende; 
den stemmer med denne i at have gule Palper med sort Spids, 
svag pubescent Autennebørste og Antenner med oftest gult Basal¬ 
led hos Hunnen; ligeledes ere Benene gule og Forlaarene undertiden 
mørkere. løvrigt er Bagkroppen hos Hannen noget fladtrykt, af 
Farve graa med sort Ryglinie, den er lidt gennemskinnende, og de 
to første Segmenter kunne være smudsigt gullige; Genitalia ere 
stærkt fremtrædende, brunlige. Hunnens Bagkrop er kun sjældent 
helt graa, men oftest noget rødgul i større eller mindre Udstræk¬ 
ning, navnlig ved Basis og Spids. Arten udmærker sig ved, at 
den længste Vibrisse er temmelig stærkt fremtrædende i Forhold 
til de øvrige, og der synes ikke at være srnaa Børster foran denne. 
