296 
borg, (Forf.), Aiilatsivik, Nunuasarnausak (Kolthoff), Egedesminde 
(Kolthoff, Forf.) Sydostbugten (Forf.), Patoot, Hareøen (Kolthoff). 
Den er ogsaa taget paa Østkysten (Deichmann). Otto Fabricius’s 
Musca scyhalaria er sikkert denne Art. Zetterstedts S. fuscinervis 
er efter Becker 1. c. identisk med squaUda Meig., det drejer sig 
aabenbart kun om lidt mørkere Individer, hvilke hyppigt kunne 
forekomme. Paa saadanne Individer maa ogsaa Zetterstedts Be¬ 
mærkning 1. c. 1974, Obs. om et af ham set grønlandsk Exemplar 
gaa. Der er sikkert heller ikke Tvivl om, at den af Holmgren 1. c. 
som fuscinervis Zett. bestemte Art refererer sig til lignende Exem- 
plarer. 
Geogr. Udbr.: Udbredt over Nord- og Mellemeuropa. Fore¬ 
kommer ligeledes i Nordamerika. 
» 
137. S. litorea Fail. 
Scatomyza Fall., Dipt. Suec., II, Scatomyz., 4, 4. — Zett., 
lus. Lapp., 722, 8, (partim). — id.. Dipt. Scand., V, 1975, 12. — 
Scatvphaga Meig., Syst. Beschr., V, 254, 15. — Stæg., Grønl. 
Antl., Nat. Tidsskr., 2den R., B. 1., 360, 46. — Schiødte, Tillæg 
til Rink; Grønland etc., 69. — Schin., Fn. Austr., IL, 18. — 
Becker, Dipt. Stud., I, Scatemyz., Berl. Ent. Zeitschr., XXXIX, 
172, 109. — Scatomyza nigripes Holingr., Kgl. Vet. Akad. Handl. 
1869, B. 8, Nr. 5, 34. — id., Ofvers. Kgl. Vet. Akad. Forh., 
1872, 29de Aarg., Nr. 6, 103. — ? Musca stercoraria Otto Fabr., 
Fn. groenl., 203, 161. 
Almindelig langs hele Vestkysten idet mindste op til ca. 69° 
N. Br., den forekommer navnlig ved Stranden, og dens Pupper 
fandtes her oftere under Tang; Igaliko-Fjord (Kolthoff), Tunugd- 
liarfikfjord (Forf.), Ivigtut (Kolthoff), Sermiliarsuk, Neriafjord, 
Tassiusak, Kvanfjord, Godthaab, Holstensborg, Sydostbugteu (Forf.), 
Aulatsivik, Nunnasarnausak (Kolthoff). Desuden er den taget paa 
Østkysten (Deichmann). Otto Fahricius’s Musca stercoraria kan 
ikke godt tydes paa nogen anden Art end denne, skøndt han til¬ 
skriver sin Art „alis pnncto obscuriore“; er denne Antagelse rigtig. 
