242 
Theracmion og den ny Art arcticus. Efter en nøje Prøvelse af 
Holmgrens Slægtsdiagnose finder jeg ikke en eneste Karakter, som 
kan begrunde den ny Slægt eller som ikke passer paa Slægten 
Aphidius ; Diagnosen er egentlig kun en almindelig Beskrivelse af 
Dyrets Habitus uden positive Karakterer. Holmgren angiver at 
have haft begge Køn, men i Slægtsdiagnosen skriver han „Antennæ 
— articulis 18“; dette Tal passer imidlertid kun paa Hunnen; 
Hannen har, som i Almindelighed hos Aphidierne, flere, her 20—21 
Led. Endvidere skriver Hol in gren: „Mesonotum parapsidis nullis“; 
disse findes imidlertid, som Thomson rigtig bemærker, og ere dybe, 
men korte; det Holmgrenske Originalexemplar, jeg har set, er 
imidlertid stukket paa en tyk Naal, der har ødelagt Mesonotum, og 
Parapsiderne ere derfor vanskelige at se. Holmgrens Slægt Therac¬ 
mion bør altsaa falde bort, og Arten arcticus viser sig at falde 
sammen med den gamle Art A. picipes Nees ab Es. 
Kun to Ex., Tassiusak (Forf.), begge Hanner; Holmgren har 
den fra Nordgrønland, Nordenskidids Expedition 1870. Artens 
Forekomst i Grønland er rimelig nok, da der findes flere Bladlus, 
navnlig paa Pil. 
Geogr. Udbr.: Arten er almindelig i Nord- og Mellemeuropa; 
den er ogsaa taget paa Færøerne (Hansen, Faunl. Fær.). 
II. Praon Halid. 
1. P. objectus Halid. 
Haliday, Entom. Magaz. I, 485, 5. 
Halidays Beskrivelse passer saa fuldstændig paa denne Art, at 
jeg betragter Bestemmelsen som sikker. Halidays Angivelse, at den 
snylter paa Aphider paa Angelica og Pil, taler ogsaa herfor, da 
Archangelica officinalis og flere Pilearter ere saa almindelige i 
Grønland. 
Kun to Ex. ere tagne, det ene i Svdgrønland, Tunugdliarfik- 
fjord, det andet i Nordgrønland, Sydostbugten (Forf.). 
Geogr. Udbr.: England. 
* 
