282 
Et ret ejendommeligt Udseende faar den krybende Pl.fungosa 
ofte i sine første Stadier. Man ser her nemlig to Vifter, ud¬ 
bredende sig hver til sin Side og indbyrdes forbundne med et enkelt 
bredt, tykt K i tin rør. Denne Form, der af Al lm an er bleven kaldet 
PI. flabellum og genfunden og rigtig opfattet af Kraepelin og Braem, 
opstaar, naar Afstanden mellem de to første Polypider bliver meget 
lang, og Knopskydningen fra disse to derpaa foregaar særdeles 
hurtig. 
Som en fjerde Form af Pl.fungosa bør nævnes den tæppe¬ 
dannende Form, som overtrækker Brædder, Bjælker og Stene 
i Ry Møllesø (Silkeborg) med et tæt, tommetykt Lag. 
Plumatella repens Linné. 
Tab. I, Fig. 6—7—8, Tab. II, Fig. 16, Tab. IV, Fig. 47. 
Denne Art forekommer overalt i Moser, særlig hyppig paa 
Nymphæa- Bladenes Underside. Det er den eneste Form, som er 
bleven omtalt i den ældre danske Litteratur. I sin Vermium 
terre strium et fluviatilium hi s t or i a I. Pars II, S. 16, 
omtaler O. F. Muller Tubularia repens (øjensynlig Plumatella ) fra 
Bagsværd Sø. Jeg har iøvrigt oftere undersøgt denne Sø og altid 
fundet PI. fruticosa som den almindeligste paa Nymphæa alba. 
Det er derfor muligt, at det er denne Form, Muller har haft for 
sig. — Arten optræder hos os særlig i to Former: den typiske 
Plumatella repens og den rankedannende, som nu og da slaar over 
i Former, der minde om PI. fungosa. Som en tredie kunde endnu 
den af Kraepelin opførte Varietet cæspitosa nævnes, men denne er 
i Virkeligheden kun den typiske PI. repens som ældre. 
Den typiske Plumatella repens. Denne er sikkerlig vore 
ferske Vandes almindeligste Bryozoform, og det vilde være over¬ 
flødigt at angive Findesteder for den. Studier over den ere særlig 
bievne anstillede paa Carlssøen ved Frederiksborg, i Moserne ved 
Holte og i Stadilsaas ludløb i Øststadilfjord. Idet jeg henviser til 
min Tegning Tab. I, Fig. 6, afholder jeg mig paa Grund af For- 
