305 
den anden Indvending' angaar, da er den langt betydeligere, og 
det kunde synes umuligt at komme ud over den Vanskelighed, at 
Geléklumperne ere til Stede i særlig Mængde, hvor en Cuticula ikke 
findes, saaledes som Tilfældet er hos Cristatella, medens de kun 
ére faa, hvor Cuticulaen, som bos Plumatellerne, er stærkt udviklet; 
men det er, saaledes som vi skulle se, imidlertid ikke Mængden af 
Geléen, det kommer an paa, men derimod Geléens mer eller mindre 
tvktflvdende Beskaffenhed. 
For nærmere at se disse Forhold maa vi et Øjeblik forlade 
Lophopus og undersøge Kolonivæggens Bygning hos Cristatella. 
Det, der først og fremmest slaar En her, er Manglen af en 
Cuticula. Betragtes særlig Fodskiven, findes her Forhold, som 
ved første Øjekast stærkt afvige fra dem, vi fandt hos Lophopus. 
Man finder, saaledes som det udførlig er afbildet og beskrevet hos 
Kraepelin, Tab. I, Fig. 8 og 16, indlejret i en tilsyneladende fælles 
Grundmasse en stor Mængde tæt op til hverandre liggende ringformede 
Celler, i hvis Indre der altid findes en stor Gelémasse; ved dybere 
Indstilling af Tubus ser man tillige de her temmelig svagt frem¬ 
trædende Kærner. Af de store Hulrum og Hullerne i Maskenettet 
hos Lophopus er her kun ringe Spor. Undersøges Koloni væggen i 
Tværsnit, fremgaar det, at vi i Virkeligheden, saaledes som det er 
vist af Kraepelin, i Epidemis kun have én Slags Celler for os, af 
hvilke nogle med ganske uforandret Protoplasma strække sig ud til 
Overfladen, medens den øverste Del af Protoplasmaet hos andre er 
omdannet til Gelékugler. De sidste vise sig ved Fladesyn som Ring¬ 
celler , de første danne den tilsyneladende ensartede Protoplasma¬ 
masse, hvori de enkelte Ringceller ligge. 
Sammenholde vi nu dette med Forholdene hos Lophopus , viser 
der sig den Forskel, at vi hos Cristatella have tydelige Celler son¬ 
drede fra hverandre ved ikke særlig store Intercellularrum, hos 
Lophopus derimod et Protoplasma udtrukket i Traade uden synlige 
Cellegrænser; hos Cristatella vokse Ringcellerne aldrig ud til den 
betydelige Størrelse som hos Lophopus, og endelig synes Gelé¬ 
dannelsen at foregaa i langt rigeligere Grad hos Cristatella , i hvis 
20 
Vidensk. Meddel, fra den naturh. Foren. 1896. 
