308 
cellerne, er det næsten ubegribeligt, hvorledes han er i Stand til 
at tyde den Gelé, som Lophopus afsondrer, som Ekskretionsstoffer 
og tillægge denne Kolonis Epidermis en lignende Rolle som Ny¬ 
rerne hos andre Dyr. 
Om en hidtil ukendt Over vint rings maade hos 
Ferskvandsbryozoerne. 
Jeg havde i November Maaned 1893 taget en stor Mængde 
Lophopus -Kolonier ind i Glas til Overvintring. Kun nu og da toges 
Kolonierne frem til Betragtning, men jeg tik altid det Indtryk, at 
de gik deres vinterlige Opløsning i Møde; Polypiderne faldt af, og der 
dannedes ikke flere; i Knopskydningszonen saa man kun 3 Rækker 
meget smaa Polypider, øjensynlig Dværgpolypider, der næppe vilde 
udvikle sig videre; tillige dækkedes Gelékappen med Snavs fra Blade 
og Græs og blev mer eller mindre flotterende og tjavset. Talrige 
mikroskopiske Alger havde imidlertid sat sig fast paa Glassets Sider 
og holdt Vandet friskt. Det undrede mig vel, da jeg i Januar atter 
undersøgte Kolonierne, at der ikke var sket større Forandringer 
med dem, og først da jeg i Slutningen af Februar saa, at Gelé¬ 
klumperne endnu ikke vare flydte ud, men laa som skarpt be¬ 
grænsede Masser, samt at der i dem fandtes Legemer af en tydelig 
Form, tog jeg Materialet op til en grundigere Undersøgelse. Jeg 
saa da, at disse Gelémasser paa deres Yderside vare dækkede 
med Snavs, men inden i vare fuldstændig klare og gennemsigtige, 
at Geléen ingenlunde var flydt hen, men laa i faste, kompakte 
Masser, indesluttende et forskelligt Antal rød gule Legemer. Men 
desuden iagttoges, at der ud af disse Gelémasser, der i Januar 
havde gjort et absolut livløst Indtryk, nu ragede et betydeligt Antal 
Polypider frem. De sade i nye klare Gelékapper, der i forskelligt 
Antal stak ud af den gamle, snavsede og ofte stærkt sønderrevne 
Gelé. Ved at ryste Skaalen trak Polypiderne sig ind, og kun de 
vandklare, mindre Kapper, hvis Konturer man kunde spore inde 
under den gamle Gelé, forraadte, at her var „nyt Liv“. 
I Tab. III Fig. 33—36 ere saadanne ældre Gelémasser af- 
