323 
Mellem Dr. Anderssons Indsamlinger fandtes i øvrigt ogsaa en 
enkelt Statoblast af Plumatella fruticosa fra Fyrreperioden. Den 
hyppigst fundne og tidligst kendte Statoblast er imidlertid Crista- 
tellas. Den er vistnok først funden af Munthe og senere af 
tiere andre svenske Geologer. Den forekommer fra Dryaszonen 
gennem alle paafølgende Zoner og er desforuden genfunden i de 
holstenske Moser af Fischer Benzon samt i Skotland af Bennie. 
Paa de fossile Statoblaster mangler hyppig største Delen af Tornene, 
og ofte er der ikke andet tilbage end selve Skiven. Hverken Fre- 
dericellas, Lophopus eller Pectinatella' s Statoblaster ere bievne 
genfundne fossile. 
Mærkelig nok har man ikke hidtil stødt paa de større Bryozo¬ 
kolonier i fossil Tilstand. Da jeg har fundet Resterne af Pl.fun- 
gosa s store Kolonier dybt begravede i Moseslammet, hvorfra de 
bleve tagne op med Skraben, formodede jeg, at, disse Klumper 
af sammenklæbede Kitinrør maatte kunne findes i større Antal i 
Tørvelagene. Selv Anodonta s tynde Kitinlag er jo blevet gen¬ 
fundet, og det var derfor at vente, at ogsaa disse langt større og 
langt kitinrigere Klumper maatte kunne findes; der er vel heller 
ingen Tvivl om, at de blive det en Gang. 
Da det af Munthe 1 ) S. 163 var blevet meddelt, at der i' 
Ancylusleret ved Tångstad sammen med forskellige Alger var fundet 
„något algliknende lemningar, som enligt prof. Lilljeborg torde 
tilhora sotvattensbryozoen Paludicella “, bad jeg om at faa disse 
Levninger til Undersøgelse. Dr. Munthe var saa venlig at sende 
mig dem, men jeg kan med absolut Sikkerhed sige, at det 
ikke er Pcdudicella, vi her have for os, uden at jeg i øvrigt er i 
Stand til nærmere at bestemme disse Traade. Paludicella maa 
derfor formenes endnu ikke at være funden fossil. 
J ) Om fyndet af ett benredskap i Ancyluslera nara Norsholm i Oster- 
gotland. Kongl. Vet. Akad. Forh. 1895. 
21 * 
