326 
Til Ferskvandsbryozoernes Systematik. 
Naar man vil danne sig’ et Begreb om Ferskvandsbryozoernes 
indbyrdes Slægtskabsforhold, gælder det først og fremmest om, at 
man holder sig klart for Øje, at man har med indvandrede Havdyr 
at gøre, dog saaledes at forstaa, at de forskellige Ferskvands¬ 
bryozoer ikke nedstamme fra en enkelt Havbryozogruppe, men at 
mulig flere forskellige hver for sig have sendt Kepræsentanter ind 
i de ferske Vande. Disse kom saaledes til at indeholde Former, 
som aldeles ikke vare beslægtede med hverandre. Kraepelin frem¬ 
sætter ganske den samme Anskuelse og begynder netop sit Kapitel 
om Ferskvandsbryozoernes indbyrdes Slægtskabsforhold hermed. Saa 
meget des mærkeligere er det, at han ikke har holdt fast ved 
denne Anskuelse, men gennem en formentlig Overgangsform søgt at 
bygge Slægtskabsforhold op mellem Former, der ikke i fjærneste 
' Maade ere beslægtede. 
Kaster man Blikket ud over alle kendte Ferskvandsbryozoer, 
idet man lader enkelte lidet kendte ikke-europæiske ude af Be¬ 
tragtning, da bliver det klart, at man har med to Grupper at gøre, 
som i alle vigtige Bygningsforhold indbyrdes ere i høj Grad af¬ 
vigende. Den ene Gruppe med Formerne Victorella og Paludicella 
er karakteriseret ved: Mundingerne paa Siderne af Kørene, en fra 
den anden Gruppe vidt forskellig Knopskydningsmaade, ingen Sta- 
toblaster, men særlige Overvintringsorganer (Hibernaculer), Musku¬ 
laturens Bygning og mange andre mindre væsentlige Forhold. 
Den anden Gruppe, indbefattende Fredericella , Plumatella , Lo- 
lihopus, Pectinatella og Cristatella, er karakteriseret ved Terminal¬ 
mundinger, Statoblaster, en fra første Gruppe ganske afvigende 
Knopskydningsmaade og Muskulatur 1 ). 
For den første af disse Gruppers Vedkommende er det ikke van¬ 
skeligt at finde den Havbryozogruppe, hvorfra den er udgaaet. Efter 
*) Efter Braems Paavisning (1896) af, at Paludicella i Modsætning til 
Pkylactolæmerne afsætter Æggene uden paa sig, fjærnes denne Form 
endnu mere fra disse. 
