356 
Larvestadium ikke var at sammenligne med Havbryozoernes, og at 
Metamorfosen i Virkeligheden med Eette kunde siges at være falden 
bort, var en Eække Undersøgelser, jeg i længere Tid havde an- 
stillet over de forandrede Livsforhold, Havformerne vare undergivne, 
naar de vandrede ind i de ferske Vande, og de Forandringer, de 
der undergik. Et af de ejendommeligste Fænomener, man da lægger 
Mærke til, er Metamorfosens Bortfald hos nogle og Bevaringen af 
den hos andre. Som bekendt er jo Metamorfosen bortfalden hos 
saa godt som alle fra Havet indvandrede Snegle, Muslinger og 
Orme, Astacus og Hydra , hvorimod Bryozoer, Spongiller, 
visse Krebsdyrgrupper (Phyllopoder, Ostracoder, C o p e - 
poder samt Leptodora hyalina og Artemia for de af Hvileæggene 
udkrøbne Larvers Vedkommende) og Dreyssena have bevaret samme. 
Det er imidlertid velbekendt, at vi i Embryonaludviklingen hos 
de Former, hvor Metamorfosen er bortfalden, endnu trælfe tydelige 
Spor af samme; saaledes har C lap årede 1 ) paavist et udpræget 
Veligerstadium hos Neritina fluviatilis, der ogsaa, om end mindre 
tydeligt, kan paavises hos Paludina og Bithynia. Et stort Velar¬ 
felt i Cy cl as em bry et (Ziegler 2 )), der om end i ringere Grad 
er til at spore hos Anodonterne, viser for Muslingernes 
Vedkommende Keminiscenser af en Metamorfose, og en ganske 
lignende kan formodes at have eksisteret hos Oligochæterne eller 
deres Forfædre paa Grund af den orale Fimrezone, som Klei- 
nenberg 3 ) har kunnet paavise paa Embryerne. Det er saaledes 
ganske tydeligt, at en fælles ydre Faktor maa have virket hæm¬ 
mende og undertrykkende paa Havformernes frie Larvestadier; saa 
meget des mærkeligere er det, at Metamorfosen bliver bevaret hos 
andre Dyregrupper. Jeg gik nu ud fra en Eække forskellige For- 
*) Anatomie und Entwickelungsges. der Neritina fluviatilis. Mullers 
Archiv f. Anat. u. Phys. 1857. 
2 ) Die Entwickelung von Cyclas cornea. Zeitsclir. f. wissens. Zool. 
Bd. 41. 1885. 
3 ) The development of the earthworm, Lumbricus trapezoides Quart. 
Journ. Mier. Sc. 1879. 
