69 
4. Skallevninger ved Hunafioi ældre end den 
sidste Sænkning. 
Naar man overskrider Purpurasænkningens øverste Grænser her 
ved Kysten, findes allevegne marint Sand og Grus, der dækker 
Terrassernes Overflade op til 40—50 M. o. H. og paa store Stræk¬ 
ninger ligger uden nogen Yegetationsdækning (Melar paa Islandsk). 
Denne Aflejring er meget fattig paa Skallevninger, og Terrassernes 
dybereliggende Lerlag i disse Egne har hidtil ikke leveret nogen 
Slags Dyrelevninger. 
Jeg har i de sidste Aar ivrig eftersøgt Skaller i disse Ter¬ 
rasser, og i Sommeren 1908, ved Opførelsen af en Telegraflinje langs 
Sydvestkysten af Hunafioi, fik jeg paa mangfoldige Steder Lejlighed 
til at undersøge det Materiale, der var gravet ud af de ca. 2 Alen 
dybe Pælehuller, som paa store Strækninger gravedes i disse Ter¬ 
rasser. Ved min Eftersøgning er det kun paa to Steder lykkedes 
mig at finde Skallevninger udenfor Purpurasænkningens Omraade. 
Det ene af disse findes ved Reykjahver paa Østsiden af HriitafjorOur 
9—10 M. o. H. (niv), det andet ved Kollafjaibarnes, 16,2 M. o. H. 
(niv) 1 ). 
Skønt man ikke kan lægge stor Vægt paa disse faa isolerede 
Aflejringer, da det desuden er noget tvivlsomt om Skallerne her 
findes i deres oprindelige Leje, vil jeg dog ikke undlade i Korthed 
at omtale disse Dannelser, da det vil være af stor Interesse at 
vide, om til svarende Aflejringer forekommer i nærliggende Egne. 
Reykjahver er en varm Kilde i Nærheden af Gaarden Rejddr, 
der ligger lige overfor Kjorseyri paa Østsiden af Fjorden. 
Skallerne findes tæt ved de varme Kilder og danner et V 2 — 
1 M. tykt Lag, der er dækket med Grønsvær, men hviler paa 
marint Ler med enkelte rullede Stene. I selve Skallaget findes 
ogsaa Indblanding af Sand og rullet Grus. Skallerne skylder utvivl¬ 
somt det varme Kildevand sin Opbevarelse, idet det har afsat Kisel¬ 
overtræk paa Skallernes Overflade, hvorved de er bievne sammen- 
0 I min første Afhandling har jeg angivet denne Højde til 17 M. paa 
Grundlag af Aneroidmaalinger. 
