220 
som Regel stærk, da det er ret betydelige Vandmasser Aaen fører. 
Som Følge af den stærke Strøm er Bunden i Hovedløbet fast og 
sandblandet. Naar jeg nævner Hovedløbet, har det sin Grund deri, 
at Aaen tæt Vest for Randers danner Delta. Derved fremkommer 
flere Sideløb (ialt 4) med roligere Strøm, begrænsede af flade 
Holme med tildels samme Plantevækst som Engene. I Vigene og 
Bredningerne er Dyndbunden den herskende, efterhaanden gaaende 
over i Rørsump og Tilgroning. Geologisk set er Dalen fra Randers 
til Langaa — en Strækning paa ca. 15 Km. — gammel hævet 
Fig. 1. Gudenaadalen; efter Fotografi. 
Havbund (Littorinahavet). En Mængde subfossile Molluskskaller 
navnlig Cardium og Littorina vidner herom; 'pletvis paa visse Lo¬ 
kaliteter i selve Aaen findes mægtige Lerlag indeholdende en Rig¬ 
dom af ovennævnte Skaller. For Zoologen og Botanikeren frembyder 
Gudenaadalen et interessant Terrain. Den Jer herlig at se om 
Sommeren og rig paa Afvexling. Vældige Phragmites- og Scirpus- 
Bevoxninger vexler med Engenes Blomsterpragt; de' forskjellige 
Græsser og andre af Sumpvegetationens Planter naaer en forbavsende 
Højde. Atter andre Partier indtages af smaa Moser med deres 
typiske Vegetation; hist og her spredt Ellekrat. — 
