30 
Vore 2 Arter staa Linanden meget nær; de ere begge ind¬ 
befattede i „ Crabro dimidiatus Fabr. Dbm.“, som hos Forfatterne 
snart betegner den ene, snart den anden af Arterne. 
1. Blepharipus serripcs Pz. Tibierne med en meget stærk 
Tornbesætning. 
Den eneste, der liar iagttaget dens Levevis, er Wiistnei 
(1886, p. 34): „im Juli zahlreich gefangen. Die Tiere nisten in 
den Lehmritzen der Landhåuser manchmal so zahlreich in einem 
Hause, dass man die Weibchen schaarenweise zu gleicher Zeit ihre 
Nahrung, kleine gritne Eåupchen, eintragen sieht. Die Mannehen 
treiben sich vornelimlich auf Gebiisch umher“. 
2. Blepharipus signatus Pz. Tibierne forsynede med fine 
Torne. 
Om Artens Levevis foreligger der kun et Par, som det synes, 
samstemmende Iagttagelser. Schenck (1857, p. 50) meddeler: 
„Crabro (Blepharipus) dimidiatus zog Oberforster Wissmann in 
Milchen aus Larven, welche sich in einem durchlocherten Baumpilz 
(Polyporus sulphureus) an einer alten Eiche in långlichen, braunen, 
pergamentahnlichen Cocons eingesponnen hattenJeg antager da, 
at det gjælder denne Art. Drewsen har haft Arten i Antal, 
sikkert klækket af gammelt Træ fra Skoven. Wiistnei fangede 
„2 J im Stiderholze an aufgeklaftertem Eichenholze 21. 8. 83 u . 
IV. Afdeling. 
Det er mindre Arter, der tage smaa Dipterer (Muscider og 
Tipulider), sjældent Aphider. Kederne anlægges snart i gammelt 
Træ og Stængler, snart i Jorden. I første Tilfælde ligge Cellerne 
i en Eække, i sidste Tilfælde kun én Celle i hver Gang. Gangene 
synes ikke at være forgrenede. Denne Afdeling omfatter kun 
Slægten 
1. Crossocerus Lep. 
Denne artrige Slægt er af Thomson delt i 3 Underslægter: 
Hoplocrabro ; Crossocerus og Coelocrabro. Værdien af denne Deling 
