33 
Kokon’en er saa ejendommelig, at den fortjener nærmere at 
blive beskreven. Den var belt indspundet i Vedsmuld og Foder¬ 
rester, kun den ganske svage Tud, med en Aabning i Spidsen, 
ragede op deraf. Der er ingen Tværvæg indenfor Tuden, som bos 
Clytochrysus. Kokon’en er langstrakt-ægformig, med afrundede 
Ender, uden Indsnøring forneden, med den største Bredde fortil; 
den er temmelig tyk, stiv og fast, brun, indvendig noget glinsende 
uden egentlig at være glat. Den er dannet af et Netværk af 
Masker af langt grovere Traade end bos Clytochrysus og med en 
tydelig og bestemt Textur. Traadene gaa fortrinsvis paatværs, med 
omtrent ens store, runde Masker. I Spidsen og i Bunden ere 
Maskerne større. Indvendig er der over dette Netværk paaført et 
klart Fernislag, som lukker for Maskerne, kun ikke i Spidsen, li vor 
Tuden findes. 
I < 
Larven (J) stemmer overens med Clytochrysus. Antennerne 
ere svage. Mandiblerne i Spidsen to-tandede, den yderste Tand 
længst, og Inderranden med 2 smaa Tænder, fjærnede fra de andre. 
Tapperne paa Underlæben og Kæberne som sædvanlig. Ogsaa ber 
ses de to skraa, gullige Linjer paa Panden. 
2. Crossocerus (Coelocrahro) capitosus Sbuckard (1837) = 
Crabro lævipes H. Scb. (1840). 
Hos Hunnen er Pygalfeltet langt, smalt og spidst; Benene 
ere simple, Fortarserne uden Cilier, Tibierne næsten uden Torne, 
men i Stedet for beklædte med et tæt, fint Haarlaad; Mellemtibiernes 
Spids rager noget frem og bærer en Krands af Torne og stive 
Børster. Bagtibierne ere stærkt kølleformige med faa, meget fine 
Torne. Bagkroppen er besat med Børstehaar, omtrent som hos 
Clytochrysus , paa Banden af 2.—5. Bagskinne og de sidste Byg¬ 
skinners Sidedele. Mandiblerne ere 4-tandede, den 4. Tand kun 
lille og længere inde. Hos Hannen ere Bagtibierne ligeledes 
kølleformige, med fine Torne, Mandiblerne 2-tandede, med lange, 
spidse Tænder. 
Arten flyver i Juni, Juli og August. Parringen foregaar i 
3 
Vidensk. Meddel, fra den naturh. Foren. 1897. 
