37 
Vej. Lykkedes det ikke fremad, vendte den sig om og gnavede ud 
gjennem Bunden; paa den Maade rensede den alt ud af Reden og 
ødelagde den. Undertiden fik Hvepsen dog Ret og slap ud, naar 
Stænglen nemlig stak ud gjennem Bomuldsproppen, fordi den var 
for lang til at ligge i Glasset. Den samme Manøvre brugte Psen 
concolor. 
Skønt jeg har haft et meget stort Materiale, har jeg ingen 
Snylter fundet i denne Arts Reder. Derimod findes ganske alminde¬ 
ligt en Fluelarve, som gjør langt større Skade, end de ægte Snyl¬ 
tere, idet en enkelt Larve kan ødelægge samtlige Beboere af en 
Rede. Larven tilhører en Tachinarie af Slægten Tryptocera ; den 
flyver omkring i Slutningen af Juni og aflægger 1 a 2 Æg(?) ved 
Indgangen til Hvepsens Reder. Den unge Larve kryber ned i Reden, 
og idet den gaar fra Celle til Celle, æder den, i første Halvdel af 
\ 4 
Juni Maaned, den ene Larve efter den anden, indtil den har naaet 
Redens Bund. Den vender da om, gaar samme Yej tilbage og for¬ 
pupper sig i den øverste, aabne Del af Gangen. Her finde vi i 
Vintertiden Puppen overvintrende. Denne er let at kjende fra alle 
andre Tachinariers ved at have to korte, tykke, divergerende „Horn“ 
i Bagkropsspidsen. Undertiden findes to Larver af den i samme 
Rede. Jeg gjenfandt dem i Rederne af Hoplomerus lævipes og 
Rhopalum tibiale , hvor de optræde paa den samme Maade, men 
forøvrigt har jeg truffet denne Puppe almindeligt i tørre Plante- 
stængler af Anthriscus silvestris o. a. urteagtige Planter, hvor 
Larven formodentlig lever af tilfældig indkrøbne Insekter, der over¬ 
vintre her. 
3. Ci'ossocerus (Coelocrabro) leucostomus L. 
Hunnens Pygalfelt er usædvanlig langt, smalt og tilspidset; 
Fortarserne meget svagt cilierede, Tibierne forsynede med svage 
Torne. Mandiblerne korte, brede og hule, hos $ med 3 Tænder, 
hvoraf den midterste er lang og spids, de to andre stumpe, men 
skarpe. Hos Hannen have Mandiblerne 2 spidse Tænder. 
