43 
Hovedet forholdsvis lille. I Vinterlejet ligger den ligesom denne 
sammenbojet, navnlig er Forenden næsten indrullet. Naar den 
ligger udstrakt, minder den til en vis Grad om Passaloecus- Larven. 
Munddelene stemme omtrent med Crossocerus vagabundus, men 
Mandiblernes yderste Tand (Spidsen) er lang, sylformig og krum. 
Exkrementerne udskilles efter Indspindingen. 
Puppen har den sædvanlige Crabronideform, med de to Ryg- 
køle paa Mesonoten, Tornene i Randen af Bugringene (2.—5. hos 
J, 2.—6. hos $ svagere) og Kroppens Sidetappe spidse (3. — 5. 
hos J, 3.—6. hos $). Bagkroppens Endetap er stor, indkneben, 
i Spidsen afrundet. De to bageste Biøjne ere højt hvælvede, det 
forreste fladt. — Ejendommelige for Slægten ere 2 smaa sylformige 
Spidser, som, hos begge Kjøn, sidde paa Mandiblernes Underside 
og, sete fra Siden, vise skraat tilbage. 
* •; 
Kokon’en ligner nærmest Crossocerus vagabundus i Formen; 
den er ligesom hos denne spundet ind i Marvsmuldet og Foder¬ 
resterne, der helt omgive den, idet kun den svagt fremspringende 
Tud rager frem med sin runde, fine Aabning. Kokon’en selv er 
skidengraa, ganske tynd, klar, lidt stiv og skør, indvendig glin¬ 
sende glat. Den bestaar kun af ét Lag og er af Form forlænget- 
ægformig, næsten tendannet, uden Indsnævring forneden som hos 
Clytoclirysus. Den viser ingen bestemt Textur, men er snarere 
dannet af en slimet, uregelmæssigt fortløbende Traad. Tuden er 
vanskelig at opdage mellem Smuldet; den er ægte tragtformig, med 
en enkelt rund Aabning i Spidsen, indvendig aflukket med en tynd, 
fin, uigjennemsigtig-hvid Hinde. 
1. Rhopalum tibiale Fabr. 
Pygalfeltet er rendeformigt uddybet, med en tæt Række stive 
Børster langs Randen. Tibierne ere forsynede med fine Torne. 
Mandiblerne hos begge Kjøn 2tandede med et vinkelformigt Frem¬ 
spring midt paa Inderranden. Westwood (1840, p. 193) afbilder 
lig. 81, 14 Forben og Antenne af Hannen. 
