50 
præget jord byggende, kun tager kaardliudede Insekter og kan grave 
Gange i den fasteste Lerjord, saa vel som i det løse Sand. 
Biologi. Arterne træffes hyppigst paa de Steder, hvor de bygge, 
men besøge dog jævnlig store Blomsterstande, som f. Ex. Skjærm- 
planter, Tidsler, Bøllike (. Achillea ), Mandstro ( Eryngium ). Herm. 
Muller har iagttaget en Bække Arter paa en Mængde Planter, af de 
forskjelligste Familjer; de ere saaledes ikke kræsne i deres Valg. — 
Beden graves lodret ned paa fladt eller (helst) svagt skraanende 
Terrain. Gangen holder den lige Betning og er ikke meget dyb 
(især i Lerjord); fra den udgaar smaa Sidegange til alle Sider og i 
forskjellig Højde, der hver ende med en Celle. Væggene i denne 
ere mer eller mindre fæstne’de med Spyttet, egentlig ikke polerede. 
Beden anlægges hos de forskjellige Arter snart i Sand, snart i 
fastere Jord eller Lerjord. Efter min Undersøgelse af Mandiblerne 
tror jeg at kunne hævde, at de ere afpassede efter denne forskjel¬ 
lige Jordbund. Det samme turde gjælde om Pygalfeltet. Byttet 
er altid Im agin es af meget haardskallede Insekter: Biller og 
Hvepse. Af Biller tage de kun Arter af 2 Familjer, Pragtbiller 
og Snudebiller, hvis Thoracalganglier ere sammensmeltede; af Hvepse 
tage de: Bier og Gravehvepse, enkeltvis ogsaa andre. Pragt- 
biller tager Cerceris bupresticida, Jord-Bier tage C. rybyensis 
og C. hortivaga , Gravehvepse tage C. truncatula og C. 4-fasciata ; 
alle øvrige Arter, saa vidt bekjendt er, tage Snudebiller. — 
Latreille (1809) vil have set flere Arter tage Andrend'zv, men 
angiver intet bestemt om, hvilke Arter, det er, han har iagttaget. 
Om Udviklingen se under Cerceris rybyensis. 
Allerede fra Slutningen af forrige Aarhundrede var det be¬ 
kjendt, at Arter af denne Slægt gravede Gange i Jorden og samlede 
Snudebiller og Bier, men det var først D u fo u r s indtrængende 
Undersøgelser over Cerceris bupresticida i Syd - Frankrig, som gav 
