82 
Linné regnede virkelig Bembex rostrata til sin „Apis u , og der er 
i dens Optræden en Del, som retfærdiggjorde denne' Sammenstilling. 
Den summer som en Bi, naar den flyver, sværmer om En, naar 
man nærmer sig Boet osv. ’ 
1. Bembex Fabr. 
1. Bembex rostrata L. Eortarserne kamdannede. — Arten 
A 
er sjælden hos os, hidtil kun iagttaget paa Bornholm og ved Tids¬ 
vilde. Den graver sine Gange i Sandegne og holder sig, ligesom 
Philanthus Triangulum, lokalt, i store Kolonier. — Jeg har selv 
ikke set dens Levevis. 
Fabricius (1804) véd om den, at den bor „in monticulis 
arenosis solitaria, in singulis nidis pullo unico“. Latreille 
(Ann. Mus. d’hist. nat. t. XIV, p. 419—422; pi. 26, fig. 9—10 
og 11—13 S) iagttog nærmere dens Levevis. Den graver med 
stor Dygtighed og Lethed sin Gang i Sand, ved Hjælp af de kam¬ 
dannede Fortarser; Gangen er omtrent 1 Fod lang, gaar mere 
« É 
vandret end lodret ind i Sandbanker og ender inderst med en 
enkelt Celle. Byttet bestaar af Syrphus, Bombylius, Eristalis tenax, 
E. nemorum, Lucilia Cæsar osv. I en nybygget Bede fandtes 
Larven omgiven af 6 — 7 Exemplarer af Eristalis tenax\ denne 
Larve var 10 mm lang og beskrives nærmere. — Latreille fandt 
Parnopes cornea (den ejendommelige og sjældne Guldhveps) be¬ 
søgende Bederne og mente derfor, at den lagde Æggene i disse, for 
at Larverne kunde leve af Bembex- Larvens Foder. Bembex en 
synes at kjende den som en farlig Fjende og forfølger den med 
Tegn paa stor Forbitrelse; den styrter løs paa den, griber den fat 
med Benene og søger at dræbe den med Braaden. Parnopes for¬ 
svarer sig blot ved at rulle sig sammen (1. c. p. 413—418). 
Lepeletier og Serville have udførligt fremstillet dens 
Levevis (Encycl. méth.). Byttet var Eristalis , Stratiomys, Musca 
etc.; den griber det med Forbenene og laminer det med Braaden. 
I hver Celle lægges 10—12 Fluer til Larven. — De saa ogsaa 
