83 
Parnopes corneci ved Heden; dens Fortarser ere cilierede ligesom hos 
en sandbyggende Graveliveps, og ved Hjælp af disse kan den grave 
sig ned til Bembex- Heden og faa sine Æg anbragte. Bembex'e n 
lukker nemlig altid for Reden med Sand, naar den flyver ud, og 
maa selv grave Gangen op, for hver Gang den kommer hjem med 
Bytte. De mene, at Parnopes-L arven snylter paa Bembex-L&vvexi, 
men anse det ikke for umuligt, at den kun lever af Foderet. 
Dalilbom tog fejl af Kolonien og troede, at hver Rede havde 
flere Udgange, altsaa var dannet af forgrenede Rør. 
Om Fodringen af Larven synes der endnu at herske nogen 
Tvivl. Dog synes det ifølge Fabres indgaaende Iagttagelser over 
Bembex vidua Fabr. etc. virkelig at kunne finde Sted. 
* . < 
YIIL Pempliredonidæ. 
Denne Familje omfatter en Række smaa Arter, fordelte i flere 
nærstaaende Slægter. De fleste Arter bygge i gammelt Træværk, 
hvor de i Reglen benytte de af andre Insekter eller Insekters Larver 
dannede Gange. Undertiden ere disse Gange fyldte med Boremel, 
der maa udrenses, og vi faa derved en Overgang til dem, der paa 
egen Haand gnave Gange. Dette sidste er, efter mine Erfaringer, 
kun Tilfældet med Slægten Pemphredon. Endelig leve nogle enkelte 
i Sand, ja inden for samme Slægt (Mimesa) findes endog nogle 
Træ- og nogle Sandbyggere. 
Byttet er, systematisk, bestemt begrænset til Insecta homoptera , 
et ret interessant Forhold. De større Arter (Mimesa) tage Cikader, 
en Art af Psen tager Psylla , den ganske lille Spilomena tager 
Coccus, alle de øvrige Bladlus. 
Endskjønt der i Arternes Bygning er en ikke ringe Forskjel, 
er dog det Typiske hos dem forholdsvis let at fastholde. Mandiblerne 
variere efter Redebygningen, spidse og smalle eller brede og fler- 
tandede. Bagkroppens Form er ogsaa varieret; hos Mimesa og 
Pemphredon have vi to forskjelligt udviklede Former af en stilket 
Bagkrop. — Kokon’en fandt jeg altid ufuldkommen i denne Familje. 
6 * 
