84 
1. Mimesa Skuck. (1837). 
/ 
Mandiblerne ere totandede; Tanden i Inderranden betydelig mindre 
end den stumpe Spids af Mandiblen; Benene ere korte; Fortarserne 
svagt cilierede, Tibierne forsynede med Torne. Bagkroppen er lang¬ 
stilket, Stilken forskjellig hos de enkelte Arter; Endesegmentet (her 
6. Ring) er fladt, trekantet, forsynet med en Rand. 
De helt sorte Arter, M. bicolor og Dahlbomi, synes at bygge 
i Træ; de med delvis rød Bagkrop, M. equestris og Shuckardi, i 
Sand. Arterne ere saa forvexlede, at den ene Forfatter sjældent 
véd, hvilken den anden har ment. De flyve i Juli og August og 
fanges mest paa Skjærmplanter. 
1. Mimesa equestris Fabr. (non Shuck.) = Psen bicolor 
Jur. $. 
Arten er almindelig i Sandegne, hvor den graver sine Gange 
i Sandet. 
Shuckard (1837, p. 57 og 230): den lever selskabelig, i 
skarevis, paa de fleste sandede Lokaliteter og bærer Homoptér- 
(Cikade-) larver ind. Det er urigtigt, naar Westwood (1840, 
p. 196) „efter Shuckard“ angiver, at den gnaver Gange i Yed. 
2. Mimesa Shuckardi Wesm. 
Den er mindre hyppig hos os. — Den skal bygge i Sand. 
Shuckard (1834, p. 57) siger, at den er enlig i sin Leve¬ 
vis; han saa den bære en Cicade(?) larve ind. 
3. Mimesa bicolor Wesm. 
Intet er bekjendt om dens Levevis. Muligvis bygger den dog 
i Sand. 
4. Mimesa Dahlbomi Wesm. = unicolor Dbm. 
Fortarserne svagt cilierede. Denne ret almindelige Art vides 
med Sikkerhed at bygge i Træ. Shuckard (1837, p. 232) saa 
den bygge i Træstolper osv. Schenck o. a. ligeledes. Den tager 
Cicadelarver. Hos os er den fanget paa Træstubbe og Planke¬ 
værker, hvor den har bygget. 
