92 
Snyltere synes den at have tilfælles med Pemphredon uni- 
color: Omalus auratus og Perithous mediator. De af denne Arts 
Reder klækkede Exemplarer af Snylterne ere, som man kunde vente 
det, usædvanlig smaa. I mange Reder findes alene Perithous- Larver; 
den synes saaledes ogsaa at være denne Arts værste Fjende. 
2. Passaloecus insignis v. d. L. 
Mandiblerne ere kos Hunnen 3-tandede. 
Denne mellemstore Art fanges paa gammelt Træværk, hvor 
den ogsaa bygger. Jeg fandt ikke dens Rede. N ordli nger 
(1848, p. 269) er den eneste, der giver nogen Oplysning om dens 
Redebygning. Han fandt en Rede i en Gang af Hylesinus poly- 
graphus L. Ved Enden af Modergangen fandtes 2 Larver, der kun 
vare adskilte ved nogle „hautige Scheidewånde“. Disse vare vist 
Larvernes Spind; de rigtige Skillevægge har han ikke bemærket. 
Fitch (The Entomol. 1879) skal have klækket Arten af tomme 
Cynips Kollari- Galler. 
3. Passaloecus corniger Shuck. 
Mandiblerne med 3 spidse Tænder, navnlig er den første lang 
og spids. En mellemstor Art. 
Kennedy (1838) saa den bygge i Træstolper og med Aphider i 
Munden, bærende disse ind i Reden. Giraud (1866, p. 472) siger, at 
den tager en sortagtig Bladlusart. — Selv tog jeg Hvepsen i Klække- 
hus, hvor den var fremkommen af gammelt Tømmer og Gærdsel. 
4. Passaloecus turionum Dbm. 
Mandiblerne 2-tandede. Denne store og smukke Art har en 
interessant Bolig: de paa Fyrretræ siddende tomme Harpixgaller af 
Retinia resinella. Derved har Arten allerede for længst vakt Op¬ 
mærksomhed. 
Allerede Bouclié (1834, p. 177) klækkede „ Stigmus minutus “ 
af disse Galler. Ratzeburg (1844, p. 33 og 35; J tab. 4, fig. 11) 
klækkede den i Mængde i Maj og Juni af de omtalte Galler. Da 
han fik mange Exemplarer af denne Gravehveps, men kun ganske 
faa af Sommerfuglen, troede han, at den snyltede hos denne. Men 
