99 
med sine store Mandibler og skridende frem slæber det lien under 
sig. Naar den er kommen til Keden, fjerner den de smaa Stykker, 
der lukke for denne, gaar ind i Gangen for at se, om alt er i 
Orden, og trækker derefter, gaaende baglænds, Larven ned i Cellen. 
Her bøjes Larven sammen over Midten, og Ægget lægges paa, den 
7.—8. Eing. Jeg fulgte Larvens Udvikling i nogen Tid, men det 
lykkedes mig ikke at bringe den til fuld Udvikling. 
Allerede Linné siger om Sphex sabulosa: „habitat in terra 
sabulosa, ubi canis instar pedibus anterioribus cuniculum fodit lar- 
vamque Pkalenæ semimortuam in eo sepelit.“ Baade Lepeletier 
(Ene. rnéth. X. p. 452), Walckenaer (1817, p. 47), Curtis 
(Brit. Ent. p. 604), Latreille, Eatzeburg (1844, p. 31—32; 
t. 4, fig. 10) angive Larver af Ugler og Maalere. Kun Skuckard 
(1834, p. 57; 1837, p. 77) og Goureau (1837, p. 66) angive, at 
den tager (store, sorte) Edderkopper. Enten er det en Eorvexling 
med en Sphex- Art eller muligvis med Misens campestris. 
Fabre har nøje studeret flere Arters Levevis (Ammophila 
sabulosa , argentata og holosericea) og nogle nærstaaende Former 
(Sphex occitanica etc., 1879, p. 132—220), hvortil jeg kan henvise. 
2. Misens Jurine (1804). 
1. Miscus campestris Jur. 
Arten er ikke hyppig hos os; den lever i Sandegne og graver 
Gange i Sandet. Ifølge Schenck (1857, p. 203) skal den tage 
Spindler, hvad der forekommer mig meget usandsynligt. 
3. Psammophila Kirby. 
1. Psammophila afftnis Kirby. Sjældnere Art, hvis Levevis 
er ubekjendt, men næppe afviger fra den følgende Arts. 
2. Psammophila viatica (L.) Dbm. Denne Art er temmelig 
almindelig hos os i Sandegne. Den har 2 Generationer. Jeg fandt 
dens Gange i sandede Fodstier, men har ikke undersøgt dem 
nærmere. 
7* 
