114 
Agenia intermediet Dbm. saa Kohi (1880, p. 238) hære Edder¬ 
kopper (. Xysticus lanio Koch) ind. 
6. Pseudagenia Kohi (1884). 
Agenia Dbm. (non Schiodte). 
Dahib om udskilte Pogonius af Schiodtes Agenia , men tog 
fejl af dennes Type ( Sphex variegata L. og Pompilus bifasciatus 
Fabr.) og beholdt derfor med Urette Agenia for Arten punetum 
Fabr. Pogonius Dbm. er derfor synonym med „ Agenia (Schiodte) “ 
og „ Agenia Dbm.“ bortfalder. Ko hl foreslog et nyt Slægtsnavn: 
Pseudagenia. 
1. Pseudagenia carbonaria (Scop.) Dbm., J = Pompilus 
petiolatus Schuck. $ = Ceropales (Evania) punetum Fabr. 
Hunnens Fortarser med meget korte Cilier, Mellem- og Bag- 
tibierne med nogle faa korte og meget fine Torne. Bagkropsstilken 
meget kort, stærk. Sidste Rygsegment noget fladtrykt, glinsende 
glat, uden Pygalfelt; paa Siderne og forneden besat med lange fine 
Haar. Mandiblerne ere stærkt krummede og ende med to, noget flade, 
spidse Tænder. Mundskjoldet hvælvet, i Spidsen med et cirkel¬ 
formet Fremspring. Hannen har en siddende Bagkrop. Mund¬ 
skjoldet er svagt bueformigt indskaaret i Spidsen og svagere hvælvet. 
Mandiblerne smalle og spidse. — De to Kjøn afvige saa meget i 
Bygningen, at man længe regnede dem for forskjellige Arter, ja 
endog Slægter. Dahib om (1843—45) var endnu i Tvivl; først 
Wesmael (1851—52) forenede dem til samme Art. Dog havde 
Go ur eau allerede 1839 klækket begge Kjøn sammen, men mærke¬ 
ligt nok uden Artsangivelse („ Pompilus sp. u ) i sin Afhandling. 
Arten synes sjælden hos os. Den fanges paa gammelt Træ 
og Hannen paa Skjærmplanter. 
I 1885 fandt jeg paa Stenene i et mod Syd vendende Sten- 
gjærde nogle af Ler byggede Celler, som jeg antog stammede fra 
en Bi. De fleste af Cellerne vare ældre og nu beboede af Edder- 
