151 
var næsten urørt. I Celle a (den inderste Celle) hvilede 
en Osmrø-Larve, som paa Ryggen havde en Klump af 10 
smaa, hvide Æg. 27 /8 88 var der kun svage Rester af 
Osmfa-Larven; paa Foderet aad 4 smaa Larver, som 
senere døde. I Celle b laa 2 Larver, den ene foran, den 
anden bagved Foderklumpen. Den forreste var Osmia- 
Larven, der som sædvanlig laa ovenpaa Foderklumpen. 
Den anden var en Stelis- Larve, som laa indeklemt under 
Foderet. D. 27 /s 88 var Osmia -Larven død, og Stelis- 
Larven aad paa dens Plads. I Celle c laa ligesom i b 
en Osmia- og en /Sfø/zs-Larve. D. 28 /s 88 opdagede jeg, 
at Stelis- Larven, der laa saaledes, at den med Hovedet 
berørte Osmia-L arven paa Ryggen, om Natten havde bidt 
denne i Nakken lige bagved Hovedet (i 1ste Ring paa 
den ene Side), saa at der var fremkommet et stort Saar; 
den levede dog endnu og fandtes først død d. 30 /s 88 . 
Larverne havde udhulet Foderklumpen paa hver sin Side, 
saa at der var fremkommet skaalformige Fordybninger i 
denne. I Celle d fandtes en Foderklump, som var uberørt; 
hverken Æg eller Larve kunde opdages. D. 9 /'9 88 havde 
Nfefø-Larverne ædt Foderet op, udskilte Excrementerne 
og spandt sig ind. D. n /9 88 vare Kokon’erne færdige; 
jeg iagttog, at Bunden blev spunden først. D. 16 /4 91 
aabnedes Kokon’erne; i begge laa Stelis minuta fuldt ud¬ 
viklet, i Celle b en $, i c en altsaa Hunnen yderst. 
Stelis-Ægge t anbringes vistnok paa Bunden af Cellen, saaledes 
at Værtlarven og Snyltebien komme- til at æde paa hver sin Side 
af Foderklumpen; naar de have ædt sig saa langt frem, at Stelis- 
Larven kan naa Osmia- Larven, gjør den det af med den, men 
fortærer den ikke. Osmza-Larven bliver liggende og skruraper ind 
til en sort Masse. /SføZis-Larven er' meget livlig og temmelig øm¬ 
findtlig for Berøring; naar jeg pirrede ved den med Pincetten, drejede 
den Forkroppen væk og bed sig godt fast i Marven paa Celle¬ 
væggen med sine sylformige, brune Kindbakker. Kroppen er noget 
