152 
nedtrykt, Folderne stærkt fremtrædende, og langs Byggen har den 
fremstaaende Vorter (ikke som hos Ichneumonider paa, men) mellem 
Ringene. Bag 3. Ring findes den første og de øvrige bag 4 ., 5., 
6., 7. og 8. Ring (sidste Rygvorte foran 3die sidste Stigme). 
Vorterne tiltage i Størrelse forfra bagtil, saaledes at 5. Rygvorte 
er højest, 6te atter svag. Naar Larven strækker sig, forsvinde de, 
naar den krummer sig, pustes de atter ud. Mellem Vorterne har 
den langs Ryggen korte, fine Børstehaar og langs Sidefolderne 
Bundtei af udstaaende, stive Haar. Stelis-Jj arvens Excrementer 
vare af Form som et Komma og som friske af Voxfarve, saa at de 
ganske lignede Blomsterstøvet i Cellen. 
Osmia-L arven har kun svage Rygfolder, gaaende paatværs i 
hele Kroppens Bredde. Kokon’erne synes at ende med to mørke 
Masser, som støde sammen i en lige Linie; den inderste af disse 
er Exkrementmassen, den yderste Skillevæggen. Fra Skillevæggen 
lader Kokon en sig ofte let løsne, hvorimod • den plejer at hænge 
i ast sammen med Excrementern e; disse bestaa af smaa langagtige 
Blomsterstøvmasser, der klæbe sammen og omtrent udfylde Cellens 
„Hals , idet de hvile umiddelbart paa den udenfor liggende Cellevægs 
Inderside. 
I mange af mine Reder optræde Stelis minuta Lep. og Coeno- 
cryptus i saadant Antal, at der af disse kun kom Snyltere frem, 
og ikke en eneste Osmia -Larve kom til Udvikling; $teZ?s-Pupperne 
vare igjen stukne af Ichneumonider, saa at jeg allerede havde 
opgivet Haabet om at erfare, hvem den retmæssige Beboer af 
Kokon en var, da der endelig kom en enkelt Stelis ud af et temmelig 
stort Materiale. 
