165 
„Kongens Møller“ ligge; dette sydlige og vestlige Parti er et stort 
Morænelandskab med enorme Mængder af Rullesten, af hvilke mange 
allerede ere bortførte bl. a. til Kjøbenhavns Fæstningsværker. 
Søens Omfang er godt og vel en Mil, naar alle Bugter regnes 
med. Dens Vand er brunligt og ikke velsmagende; dets Gjennem- 
sigtighed er næppe meget stor. De større Dybder kjender jeg ikke. 
Kun inde ved Bredden, hvor Vegetationen begynder, har jeg foretaget 
en Række Dybdemaalinger paa over 70 Steder for derved at lære, 
hvilken Rolle Dybdeforholdene spille for Planternes Fordeling 1 ). 
Der maa kunne skjelnes mellem følgende forskjellige, efter hver¬ 
andre regelbundet følgende Plantesamlag 2 ): 
1. Plankton-Vegetationen; 
2. Dybsø-Bundvegetationen (Mikrofyter, vel især Bakterier paa 
Mudderbund); 
3. Limnæ-Vegetationen; 
4. Sump-Vegetationen; 
5. Kjærene, hvortil slutte sig 
6. Engdannelser; 7. Ellekrat og 8. Bøgeskov. 
Om 1 og 2 har jeg ingen Iagttagelser. Hvad jeg har at be¬ 
mærke om de andre, er følgende. 
1. Limnæ-Vegetationen. 
Naar man fra Midten af Søen begiver sig ind mod Land, er 
den første Blomster-Plante, som man vil faa Øje paa, Potamogeton 
lucens , der hist og her, f. Ex. langs Nordsiden og andensteds 
(alle dens Voxesteder ere næppe bievne afsatte paa Kortet), findes 
i spredte Exemplarer eller smaa Grupper paa Vand, hvis Dybde er 
3—4 Metre, og paa en Bund, der er blød Mudder. Det eneste, 
som den hæver op over Vandfladen, er Blomster- eller Frugtstandene, 
O Det bedes erindret, at Sommeren 1896, i hvilken denne Undersøgelse 
gjordes, var meget tør, og Vandstanden aabenbart lidt lavere end ellers. 
De i det Følgende anførte Dybder maa derfor snarest forøges lidt. 
2 ) Se Warming, «Plantesamfund»; Kjøbenliavn, 1895. 
