173 
rives løs. Heri ligger da Forklaringen af, at Typlia søger de 
samme beskyttede Pladser som Nymphæaceerne. Af Fig. 4 vil man 
se, at dens Rhizomer ere dækkede med tæt til Stænglen tiltrykte 
Lavblade, og at der er to Slags Rødder, som begge have Plads 
især der, hvor Skuddene bøje om fra vandret til lodret Stilling. 
Den ene Slags er kun 3—6—7 Cm lang, og de udgaa til alle 
Sider, ogsaa opad; de ere rette og besatte med talrige, under rette 
Vinkler udgaaende Sidegrene, som regelmæssigt aftage i Længde 
Fig. 4. Ty plia angustifolia. 
A, Enden af et Rhizom (f); a, opadvoxende svagere, b, nedadvoxende stærkere Rødder. 
B, et Skud, der efter at være overskaaret er voxet videre. C , Længdesnit gjennem 
et Rhizom; I—II, Axer af forskjellig Orden. D , Foryngelsesknoppen II voxer ud. 
E, en af de svage opadvoxende Rødder (f ). F, en af de kraftige nedadvoxende Rødder (§). 
ud mod Spidsen; de have den ægte Vandrodform (a i Fig. 4, A, E). 
De andre Rødder ere meget kraftigere, baade længere og tykkere; 
de blive i det mindste 30 Cm. lange og voxe lige nedad i Bunden. 
De have kun faa og spredte Siderødder (Fig. 4, F). Medens de 
første maa betragtes som Ernæringsrødder, have de sidste aabenbart 
især den Opgave at fasthæfte Planten. Mellem dem er der Over¬ 
gangsformer. Rodstokkene af Typha forgrene sig ikke stærkt, en 
Ting, der ogsaa bidrager til at give dem svagere Fæste. Deres 
