177 
denne overskredes, holdt hen tætte Plantevæxt op; men indad mod 
Land fandtes paa lavt Vand en spredt, trykket Bevoxning af 
Kogleax. 
Muligvis gribe flere Faktorer, som jeg ikke har haft Lejlighed 
til at stifte Bekjendtskab med, ind i Fordelingen af de to Arter, 
som i vegetativ Kraft synes at staa hinanden nær, f. Ex. Isen, der 
efter Prof. C. \ . Prytz kan bortskære hele Bevoxninger (Strandisen 
ved Petersværft i Sydsjælland), Menneskets Benyttelse af dem, eller 
Dyrenes Benyttelse af dem; saaledes er det mig meddelt, at Koerne 
ikke æde -Kogleax, men Tagror. 
Som almindelig Begel kan videre anføres, at hvor Kogleax 
danner et sammenhængende yderste Bælte, vil Tagrøret optræde 
bestanddannende indenfor det og erobre hele Arealet ind til Kjær¬ 
vegetationen. Tagroret danner saaledes et næsten sammenhængende 
Bælte hele Søen rundt, næsten ikke afbrudt af Kogleax eller 
andre Arter. 
Grundene til disse Forskjelligheder mellem de to Planters Fore¬ 
komst ere ikke lette at paapege, men jeg mener, at de maa søges 
især i deres morfologiske Bygning, som vi derfor kaste et kort 
Blik paa. 
Sø-Kogleax ( Scirpus lacuster) 1 ) har et vandret Bhizom rne'd 
sympodial Forgrening; det danner mange Skud-Generationer i eet 
Aar, og hver Generation afgiver til Bodstokken en 5-leddet Stængel¬ 
del, hvorpaa Skuddet bøjer lodret opad (se Fig. 6). Bodstokken 
bærer Lavblade, der snart blive brune og optrævles. Hovedknoppen 
sidder altaa som Begel i Axlen af 5te Lavblad, en mindre sidder i 
det 6te Blads Axel. To paa hinanden følgende Sympodieskud ere 
antidrome; den lille Knop sees derfor afvexlende tilhøjre og tilvenstre 
(se f.Ex. a l -a 2 i A, Fig.6). Hovedknoppen forskydes ud paa Moderaxen 
(C og D, Fig. 6). Talrige Bødder bryde frem dels fra Bladfæstene, 
dels fra selve Stængelleddene, og ikke blot der, hvor Skuddene 
O Om Scirpus lacuster se Irmisch i Botan. Zeitung 1855, S. 41, og 
Baunkiær, Danske Blomsterplanter. 
Vidensk. Meddel, fra den naturh. Foren. 1897. 
12 
