204 
et Par Knive. Fader gik op paa Skæret, men Sælen gjorde Front 
imod ham. Den blev nu bearbejdet med Kniplen, og jeg husker 
endnu tydelig, hvor frygtelig Sælen brølede. Da den endelig be¬ 
gyndte at give sig, greb Fader den i den ene Stødtand og skar 
Halsen over paa den. 
Da man hørte om denne Begivenhed, samledes Folk sammen 
for at se Dyret, og alle syntes, at det var en Heltegærning, at én 
Mand kunde besejre det. Særlig husker jeg, at Pastor Benedikt 
Bjørnsson til Fagranes kom der og sagde, at dette Dyr uden Tvivl 
var en Hvalros. - Den var 7 V 2 AI. lang og saa tyk, at den, liggende 
paa Byggen, naaede min Fader, der var en Mand af god Middel¬ 
højde, til Hoften. Spæklaget var kun tyndt, men vejede dog 3 
Centner. Af Tænderne lavede min Fader Skakbrikker. Den første 
Kugle fandtes inde ved Hovedskallen, hvilken den altsaa ikke har 
kunnet trænge igennem. Det sidste Skud var gaaet tværs igennem 
Halsen, og jeg husker ogsaa, at jeg saa en Blodstraale staa ud af 
hver Side af Halsen, og det er sandsynligt, at Blodtab har været 
Hovedaarsagen til dens Død“. 
Om det andet Tilfælde fik jeg en skriftlig Meddelelse fra en 
Mand ved Navn SigurOur Thorsteinsson i Buøum i Fåskrudsfjorden 
paa Østlandet. Den lyder saaledes: 
„I Marts Maaned i Aaret 1874 (omtrent) saa jeg en Hvalros 
paa en Isflage, hvor den laa paa den højre Side, som et Menneske 
i sin Seng, med Hovedet hvilende paa Isflagen, og bedækkede den 
Side af Hovedet, der vendte opad, med sin venstre Haand. Den 
saa op imellem og tog da Haanden bort fra Kinden og lagde den 
langs med Siden. Jeg kunde tydelig se Tænderne •. de vare an¬ 
tagelig V2 — 3 U Alen lange, snehvide og ragede lodret ned mod 
Underkæben, ligesom Hjørnetænder. Jeg skød paa den med en 
Jernpig, og denne traf den imellem Skuldrene. Da den følte sig 
anskudt, rejste den sig op og sank ned igen, men kunde dog komme 
ned fra Isflagen, hvor den efterlod en Blodpøl, der svarede til en Pot. 
Da den var kommet ned i Vandet, saa jeg den dykke et Par 
Gange, men saa forsvandt den fuldstændig. Efter mit Skøn var 
