den utvivlsomt ogsaa, men der maa være en eller anden Grund til. 
at de ikke kan leve derinde. Saltholdigheden kan det ikke være: 
den er kun lidt ringere end Vesterhavets, og i Kattegat findes 
Pleurobrachia i Vand af langt ringere Saltholdighed. Paa mine 
hyppige Ture for at fiske Plankton har jeg lagt Mærke til, at de 
faa Individer, man finder, i Reglen ser temmelig snavsede ud. 
Skulde det maaske være Grunden til, at de forsvinder længere inde 
i Fjorden, at de bliver dræbte af Snavs? At Vandet i Limfjorden 
er meget mere uklart end f. Ex. i Kattegat, er sikkert. Det beror 
vel for en Del paa den kolossale Mængde Plankton, men vel nok 
for Største-Delen paa Dyndpartikler fra Bunden. Næsten overalt i 
Limfjorden bestaar Bunden nemlig af meget blødt, leret Dynd, og 
da Dybden gennemgaaende kun er 3—6 Fv\, er det let at forstaa, 
at Vandet er uklart. Særlig efter Storm kan Vandet være helt 
mudret. — Maaske spiller dette ogsaa en Rolle for andre Plankton¬ 
organismer. Sagitta f. Ex., der i Vesterhavet er meget talrig, 
findes længere inde i Fjorden altid kun i meget ringe Antal. Det 
ligger nær at formode, at baade dennes og Pleurobrachia s For¬ 
svinden beror paa den (eller de) samme Aarsag(er). 
Af Protozoer skal jeg kun nævne en enkelt, Noctiluca 
miliaris. Den spiller en meget stor Rolle i Limfjords-Planktonet; 
til Tider optræder den i saadanne Masser, at Vandet er helt 
grumset af den. Naar Vandet er stille, stiger den op til Over¬ 
fladen — vistnok fordi dens Vægtfylde er mindre end Vandets, 
næppe paa Grund af dens egne Bevægelser —, og den samler sig 
da gerne i større Klumper. Gentagne Gange har Fiskerne bragt 
mig Øsekar eller Flasker fulde af Noctiluca og spurgt, „hvad det 
var for Rogn u . (Den ligner meget Fiskerogn). Særlig i Havnene 
skylles de ofte ind i kolossale Mængder, saa de danner et tykt 
Lag paa Vandet. Det Lys, saadanne Masser af Noctiluca udsender, 
naar Vandet pludselig sættes i Bevægelse, er aldeles pragtfuldt, af 
et grønligt Skær. Det er kun i nogle faa Maaneder, at den op¬ 
træder i saa stor Mængde. I 1895 var det særlig i September og 
Oktober, i 1896 særlig i August og September; det er altsaa 
