323 
at en temmelig stor Mængde af Ophiurerne deri har nogle mørke- 
grønne Pletter paa Skiven og Armene, paa Over- eller Undersiden. 
Snart er det - ganske smaa Pletter, snart dækker de hele Skiven. 
Undersøger man Huden fra en saadan Plet, ser man, at den grønne 
Farve hidrører fra en lille grøn Organisme, der i umaadeligt Antal 
sidder paa Kalkpladerne; ikke saa sjældent kan man se dem sidde 
i smaa Fordybninger i Kalkpladerne. Den fortærer Kalk¬ 
skelettet hos Dyret. Paa tørrede Exemplarer ser man meget 
tydeligt, hvorledes Kalken er forsvunden der, hvor de grønne 
Pletter findes; Armene kan f. Ex. være næsten helt ædte over. Paa 
de levende Dyr ses dette ikke, da Huden stadig dækker over 
Stedet; den angribes ikke af Snylteren. Tfølge Dr. Kolde ru p 
Kosen vinge er det en Grønalge af Slægten Dactylococcus , 
formodentlig en ny Art. 
Jeg har fundet den hos Ophioglypha texturata og albida, 
baade paa haard og blød Bund, i Livø Bredning, Sallingsund og 
Nissum Bredning. 
Alger, der lever i Dyr, har man jo længe kendt. De „gule 
Legemer“ hos Radiolarierne har forlængst vist sig at være en Alge, 
Zooxanthella. Ogsaa hos mange andre Dyr findes Alger, dels af 
samme Slægt, dels af Slægten Zoochlorella , en Grønalge, der er 
nær beslægtet med Dactylococcus. Der lever saaledes Alger hos 
forskellige Infusorier, Spongilla, Hydra , i Entodermen hos visse 
Actinier, forskellige rhabdocole Turbellarier ( Convoluta 
paradoxa Ørst., Vortex viridis M. Sch., Mesostoma viridatum 
M. Sch. o. a.) 1 ). Men hos alle disse er det et symbiotisk 
Forhold, Algen gør ikke Dyret ‘nogen Skade, men 
gavner det mere eller mindre. Dactylococcus optræder 
derimod som virkelig Parasit, tilføjer sin Vært Skade 
G K. Brandt: Uber das Zusammenleben von Thieren und Pflanzen. 
Sitzber. d. Gesellsch. naturf. Freunde. Berlin 1881. p. 140—46. Unter- 
suchungen an Radiolarien. Monatsberichte d. kgl. Akad. d. Wissensch. 
Berlin 1881. p. 388—404. Graff: Monographie der Turbellarien. I. 
Rhabdocoelida. p. 74. 
21 * 
