hafva lika tydligt anlagts på samma satt som g 2 till hdger i 
fig. 5 B, d. v. s. på G. En gemensam våfnadsmassa forenar 
alla blommorna. 
Utbuktningarna nederst på skaften af n:o 4 och 6 hafva ett 
från blomanlagen något afvikande utseende (se hr fig. A 2 ) — mer 
fiata och aro sannolikt aborterande hogblad. Hårfor talar också 
forekomsten af en motsvarande bildning på utsidan af n:o 2 (ar 
något for svag på fig.), i det denna namligen ar altfor svag for att 
med fog kunna betraktas som ett blomanlag. Och vidare att ut- 
buktningen pa n:o 6 icke står fullt i linje med blommorna, utan 
skjuter något in på sidan om n:o 6; huru de tvånne andra forhålla 
sig låter sig icke afgoras. 
Rått nedanfor n:o 8 foljer en ytterligt svag utbuktning af 
meristematisk våfnad ( p ) — sannolikt anlaggningen till ett foljande 
blompar. 
Några stadier i blommans utvåckling ses i figg. 6—7. De 3 
forst anlagda foderbladen åro de bakre: det mot stammen vånda 
mediana ( sm ) och de 2 laterala (si). — Fig. 6 B 1 visar de uppstående 
bladkanterna (/) och nederst anlaget till foljande blomma. B 2 år 
ofra delen af B 2 . starkare forstorad och sedd från motsatt sida. — 
I fig. 6 C åro de tvånne fråmre bladen (sa) tillkomna, det mediana 
har blifvit starkt efter i utvåckling. Fig. 7 visar de tvånne i regel¬ 
bunden våxling foljande 5-taliga kronblad- (p) och ståndarkransarna 
22 * 
