347 
(se pag. 340), Ch. mollis (se pag. 340), Ch. Zeylanica (Curtis’s Bot. 
Magaz. tab. 4182), Ch. acuminata (Clarke, Commelynaceae et Cyr- 
tandraceae tab. 81). Hos de två forstnåmda finnas flere an en pe- 
dunkel i bladvåcket, och det samma hafva vi sett vara fallet med 
åtminstone 3 af Liehigia - sektionens 6 arter. Nar vi så hos den 
resligaste af dessa 6, Ch. Blumei, tillika en af de resligaste inom 
hela slåktet, finna den ofta namda florala grenen, så ligger det 
nara till hånds att tanka på ett samband mellan denna och de 
forras hopknippade pedunkler. Månne icke dessa tillsamman mot- 
svara ett floralt skott med forgreningen forlagd tått intill blad- 
våcket? — Ett nårmande till detta forhållande visa måhånda de 
ofra inflorescenserna hos Chirita. Blumei ; Clarkes uppgift om att 
pedunklernas antal varierar från 6 ned till 1, kunde tyda harpå. — 
Om pedunklerna på detta satt hora i hop, finnes ingen rimlig an¬ 
ledning att soka en annan forklaring på de tillsamman med dessa 
forekommande vegetativa knopparna. 
IV. Karlstrangsforloppet. 
Ett tvårsnitt af stammen (fig. 10 A) visar talrika karlstrangar 
ordnade i ring, utåt begransad af en pericykel, ett cellag bred, 
och en skarpt framtradande endodermis {end.). I nodus oppnar ringen 
sig bade utfor bladen och midt emellan dem och sander till hvart- 
dera bladet 5 grupper af karlstrangar {M, N och L i fig. 10 B, C). 
I iV-grupperna aro karlpartierna genom tjockvaggiga celler forenade 
till en tamligen sammanhangande ved. Deras ofvergående i bladen 
sker under starkare stigning an de medianas (ilf), hvarfor de på 
tvårsnitt af bladskaftet vid insertionsstållet (fig. 10 D) ligga ofvan- 
for den mediana basalbågen {m ) x ). 
J ) Då det år mojligt, att kårlstrångs-grupperna på sin gång tvårs genom 
stammen afgifvit element till hvarandra och de 5 grupperna på blad¬ 
tvårsnitten dårfor måhånda icke åro absolut identiska med de torra, 
hafva de betecknats med m, n och l. 
