359 
dettes Forprodukter; i Lighed med, hvad vi kende fra saa mange 
andre \æv af lignende Art, ere Vakuolerne faa, Cellekærnerne 
derimod store. Stivelse tindes her ikke lige saa lidt som Fedt eller 
Olier; i enkelte Celler ses Krystalstjærner af oxalsurt Kalk. I dette 
indre Nektarieparenkym findes de ovennævnte Ledningsstrænge; de 
strække sig [som Grene fra Bladstilkens] indtil Sekretionsepithelets 
Ophør, altsaa op til lidt over Nektariets Midte. De frembyde det 
ret interessante Forhold, at de i Nektariets ene Længdehalvdel, 
nemlig den mod Bladgrunden vendende, kun bestaa af leptomatiske, 
yderst snævre Elementer [Fig. V, Z], medens der i den anden, den 
akroskope, træder tracheale, nætformet fortykkede, meget korte og 
forvedede til [Fig. V, å]; paa et tyndt Tværsnit af hele Nektariet 
ses derfor paa den [i Retning af Diameteren forløbende] Nektar¬ 
spaltes ene Side kun de smaa Leptomgrupper [Fig. VI, Z x ], paa den 
anden hele, om end spinkle Mestomstrænge, der oven i Købet ere 
bikollaterale. Paa et gennem Nektariets øverste Trediedel ført 
Snit findes derimod ingen Ledningsstrænge; der var jo her heller 
intet secernerende Væv. 
Exoecaria biglandulosa var under hele mit Ophold paa Java 
i lærd med at udfolde nye Blade; Udviklingshistorien af disses 
Nektarier har jeg derfor kunnet følge, og den er i Hovedtrækkene 
saaledes. Som trikomatiske Organer i Almindelighed anlægges 
Nektarierne temmelig sent. Naar Bladet har opnaaet en Længde 
af c. 15 mm dannes der ved Pladens Basis paa Stilkens noget affladede 
Overside en overordentlig svagt fremtrædende Ringvold paa hver 
Side af Medianen [Tab. II, Fig. I]. Et Tværsnit af Stilken i dette 
Stadium viser, at der her anlægges to Em er g en ser ved Delinger 
i det subepidermale Væv. Da dette ikke deles lige under de ny 
anlagte Organers Midtpunkt, blive Emergenserne under livlig Radial¬ 
deling af Epidermiscellerne snart skaalformede [Fig. II], og idet 
nu A æxten en Tid lang særlig lokaliseres til Skaalenes øverste 
[akroskope] og nederste [basiskope] Rand, faar Fordybningen snart 
den sammenknebne Form, hvorhos dens Mund- eller Tværspalte- 
lignende Aabning fremtræder med større Tydelighed, alt som 
