2 
Lersoen, eller som den ogsaa kaldtes, Rorsoen, var en, 
henved V 2 Mil NV. for Kjobenhavn, beliggende Vandbeholdning, 
som tidligere tjente til Kjobenhavns Vandforsyning, men som man 
1852 begyndte at udtorre, ved at aabne Sluserne for det ved 
Kunst opstemmede Vand. Soen var og er endnu tæt omgivet af 
en Dæmning, saa at Vandet stod hojere end de omliggende Enge. 
Paa gamle Kort over Kjobenhavns Omegn, f. Ex. i Pontoppidans 
Atlas fra 1761, findes kun ansat et Aalob paa Soens Plads; der 
har altsaa rimeligvis været Engbund langs Aaen, ligesom der 
endnu er udenfor de opkastede Volde. Gliemann siger i sin 
Beskrivelse over Kjobenhavns Amt 1821, „at det allerede 1752 
var betænkt at gjore Ler- eller Rorsoen til et Hovedreservoir for 
Kj obenhavns Vandforsyning, men at'det dog fofst skete 1815. 
Indtil den Tid „laae den dels ud til Græsning, dels var den be- 
voxen med Siv” og endvidere „at Bonderne i Emdrup og Utters- 
lev forhen havde Ret til at skjære Græs og Siv paa det Areal 
der nu indtages af Soen, men solgte Retten 1817.” Soen fik 
da en 3 Alen hoj og 7394 Alen lang Dossering, og blev halvt 
fyldt med Vand, som den erholdt nordfra gjennem Emdrup So 
ved en gravet Kanal, og som atter lob ud i Ladegaardsaaen, 
medens Aalobet tidligere rnaa have havt modsat Retning, efter 
det naturlige Fald, nemlig ud gjennem Lundehusmosen. 
Soens Areal er 107 Tdr. Land; dens stdrste Udstrækning 
fra Sydvest til Nordost er 3300 Alen, Bredden varierer fra 4 — 600 
Alen. 
De forste Gange jeg besogte Lersoen, nemlig 1 1850, fand¬ 
tes indenfor hele Dæmningen ikkun den blanke Vandflade, saa- 
godtsom uden al Vegetation, der ved den stadige Opmuddring 
maatte hindres i Udviklingen; jeg bemærkede kun enkelte Po¬ 
ta m o g e to n -Arter og lignende fuldkomne Vandplanter. I For¬ 
sommeren 1852 var den begyndte Udtoning skreden saa vidt 
frem, at endel af den sydvestlige Ende var fri for Vand, men 
dog endnu saa fugtig, at endel Vandplanter, som Nuphar lu¬ 
te um, Potamogeton lucensogcrispus, Batrachium cir- 
